## 22. november 2008

## Sv. Cecílie, panny a mučenice, spomienka

V 5. storočí v Ríme postavili baziliku zasvätenú svätej Cecílii, ktorej úcta sa široko–ďaleko rozniesla vďaka spisu o jej umučení. V ňom sa vyzdvihuje ako najdokonalejší príklad kresťanskej ženy, ktorá si z lásky ku Kristovi vyvolila panenstvo a podstúpila mučeníctvo.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Kriste, kvet našich údolí,
tvoj pôvab hlása celá zem,
panne, čo si ťa vyvolí,
dáš mučenícky diadém.

Veď múdro, s ohňom nadšenia
navždy ti srdce oddala
a smrtonosné trápenia
sťa tvoj dar vďačne prijala.

Odmietla zradné vábenie,
poslušná hnutiam milosti,
a po krvavej aréne
šla k nadpozemskej radosti.

Ježišu, ženích premilý,
aj nás k nej priveď z rázcestí,
aby nás večne blažili
zásluhy tvojich bolestí.

Z Panny si sa stal človekom,
keď Lúč jej padol do lona,
aby bol koniec nárekom
a Bohu česť a poklona. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Kto sa poníži ako dieťa, ten je najväčší v nebeskom kráľovstve.

Žalm 131
Detská dôvera v Pána *

Učte sa odo mňa, lebo som tichý a pokorný srdcom. (Mt 11, 29)

Pane, moje srdce sa nevystatuje, *
moje oči nehľadia povýšene.
Neženiem sa za veľkými vecami *
ani za divmi pre mňa nedosiahnuteľnými.

Ale ja som svoju dušu *
upokojil a utíšil.
Ako nasýtené dieťa v matkinom náručí, *
ako nasýtené dieťa, tak je moja duša vo mne.

Dúfaj, Izrael, v Pána *
odteraz až naveky.

Ant. 1 Kto sa poníži ako dieťa, ten je najväčší v nebeskom kráľovstve.

Ant. 2 Môj Bože, v úprimnosti srdca som s radosťou obetoval všetko.

Žalm 132
Božie prisľúbenie Dávidovmu domu

Pán, Boh, mu dá trón jeho otca Dávida. (Lk 1, 32)

I *

Pane, pamätaj na Dávida *
a na jeho veľkú ochotu,
že prisahal Pánovi *
a mocnému Bohu Jakubovmu zložil sľub:

„Do príbytku svojho domu nevkročím, *
ani sa neuložím na svoje lôžko;
svojim očiam nedoprajem spánku *
ani svojim viečkam zdriemnutia,
kým nenájdem miesto pre Pána, *
príbytok pre mocného Jakubovho Boha.“

Počuli sme, že archa je v Efrate, *
a našli sme ju na jaarských nivách.
Vstúpme teda do Pánovho príbytku *
a padnime k podnožke jeho nôh.

Zaujmi, Pane, miesto svojho odpočinku, *
ty a archa tvojej všemoci.
Tvoji kňazi nech sa odejú do spravodlivosti *
a tvoji svätí nech plesajú.
Pre svojho služobníka Dávida *
neodmietaj tvár svojho pomazaného.

Ant. 2 Môj Bože, v úprimnosti srdca som s radosťou obetoval všetko.

Ant. 3 Dávidovi sa Pán zaviazal prísahou; je pravdivá: upevnil jeho kráľovstvo naveky.

II *

Dávidovi sa Pán zaviazal prísahou; *
je pravdivá, nikdy ju neodvolá:
„Potomka z tvojho rodu *
posadím na tvoj trón.

Ak tvoji synovia dodržia moju zmluvu *
a moje príkazy, ktoré ich naučím,
aj ich synovia *
budú sedieť na tvojom tróne naveky.“

Lebo Pán si vyvolil Sion, *
želal si mať ho za svoj príbytok:
„To je miesto môjho odpočinku naveky; *
tu budem bývať, lebo som túžil za ním.

Štedro požehnám jeho komory, *
chlebom nasýtim jeho chudobných.
Jeho kňazov odejem do rúcha spásy *
a svätí budú plesať v radosti.

Tu Dávidovej moci dám vypučať, *
svojmu pomazanému pripravím svetlo.
Jeho nepriateľov hanbou zakryjem, *
no na jeho hlave zažiari diadém.“

Ant. 3 Dávidovi sa Pán zaviazal prísahou; je pravdivá: upevnil jeho kráľovstvo naveky.

V. Poďte a pozrite na diela Pánove.
R. On vykonal úžasné veci na zemi.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Zachariáša

14, 1-21
Súženia a sláva Jeruzalema v poslednom čase

Toto hovorí Pán: „Hľa, prichádza Pánov deň, keď sa bude deliť tvoja korisť v tebe. Zhromaždím všetky národy k Jeruzalemu do boja. Zaujmú mesto, znivočia domy, znásilnia ženy. Polovica mesta pôjde do zajatia, ale zvyšok ľudu neodvlečú z mesta. Lebo Pán vyrazí a bude bojovať proti tým národom, ako keď bojoval v deň zápasu. A v ten deň zastanú jeho nohy na Olivovej hore, ktorá je na východ od Jeruzalema. Olivová hora sa rozštiepi napoly, od východu na západ, veľmi veľkou trhlinou: polovica vrchu sa oddelí na sever a polovica na juh. I budete utekať do údolia tých vrchov, lebo údolie vrchov bude siahať až po Jasol. Budete utekať, ako ste utekali pred zemetrasením za čias judejského kráľa Oziáša, a príde Pán, môj Boh, a s ním všetci svätí.
V ten deň nebude svetlo, ale zima a mráz. Bude to jeden deň, ktorý je známy Pánovi; ani deň ani noc a vo večernom čase bude svetlo. V ten deň vyrazia z Jeruzalema živé vody, polovica z nich k Východnému moru a polovica k Západnému moru a budú v lete i v zime. Vtedy bude Pán kráľom nad celou zemou. V ten deň bude Pán jediný a jeho meno bude jediné. Celá zem sa obráti na púšť od Gaby až po Remmon na juh od Jeruzalema, ktorý bude vyvýšený na obývaný na svojom mieste, od Benjamínovej brány až po miesto Pôvodnej brány a až po bránu Nárožnú a od Hananeelovej veže až po Kráľovské lisy. I budú v ňom bývať a nebude už kliatby, ale v Jeruzaleme sa bude bývať bezpečne.
A rana, ktorou Pán udrie všetky národy, čo bojovali proti Jeruzalemu, bude takáto: Telo bude hniť každému, ako bude stáť na nohách, oči mu zhnijú vo svojich jamkách a jazyk mu zhnije v ústach. V ten deň Pán spôsobí medzi nimi veľký zmätok: muž bude chytať za ruku svojho blížneho a on zdvihne svoju ruku proti ruke svojho blížneho. Ale aj Júda bude bojovať v Jeruzaleme. Zhromaždia bohatstvo všetkých okolitých národov, zlato a striebro a nesmierne veľa šatstva. A na kone, mulice, ťavy, osly a všetky zvieratá, čo budú v tých táboroch, príde taká skaza, ako je táto skaza.
A všetci, ktorí zostanú zo všetkých národov, čo prišli proti Jeruzalemu, budú rok čo rok vystupovať, aby sa klaňali Kráľovi, Pánovi zástupov, a slávili sviatok Stánkov. A na ten z národov zeme, ktorý nevystúpi do Jeruzalema, aby sa klaňal Kráľovi, Pánovi zástupov, nebude padať dážď. A ak egyptský národ nevystúpi a nepríde, doľahne na nich rana, ktorou Pán bije národy, čo nevystúpia sláviť sviatok Stánkov. Toto bude trest na Egypt a trest na všetky národy, ktoré nevystúpia sláviť sviatok Stánkov. V ten deň bude na zvoncoch koní: ‚Zasvätené Pánovi.‘ A v Pánovom dome budú hrnce ako čaše pred oltárom. Každý hrniec v Jeruzaleme a v Judei bude zasvätený Pánovi zástupov. A všetci, čo prídu obetovať, vezmú si z nich a budú v nich variť a v ten deň už nebude kupca v dome Pána zástupov.

RESPONZÓRIUM

Zach 14, 8a; 13, 1; Jn 19, 34
R. V ten deň vyrazia z Jeruzalema živé vody a bude otvorený prameň pre Dávidov dom * Na očistenie od hriechov a od nečistoty.
V. Jeden z vojakov kopijou prebodol Ježišovi bok a hneď vyšla krv a voda. * Na očistenie od hriechov a od nečistoty.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Výkladu žalmov od svätého biskupa Augustína

(Ps 32, sermo 1, 7-8: CCL 38, 253-254)

Dobre spievajte Bohu s jasotom

„Oslavujte Pána citarou, hrajte mu na desaťstrunovej lutne. Spievajte mu novú pieseň.“ Zoblečte starobu, poznáte novú pieseň. Nový človek, nový zákon, nová pieseň. Nová pieseň nepristane starým ľuďom. Naučia sa ju iba noví ľudia, ktorých milosť obnovila zo stariny a patria už do nového zákona, ktorým je nebeské kráľovstvo. Za ním vzdychá každá naša láska a spieva novú pieseň. Nech spieva novú pieseň nie jazykom, ale životom.
„Spievajte mu novú pieseň, dobre mu spievajte.“ Každý sa pýta, ako má spievať Bohu. Spievaj mu, ale nie zle. Nechce, aby si urážal jeho sluch. Dobre spievajte, bratia. Keby ti pred nejakým dobrým hudobníkom povedali: Spievaj tak, aby si sa mu páčil, bál by si sa spievať bez nejakého hudobného vzdelania, aby si sa umelcovi neznepáčil. Lebo to, čo neodborník na tebe nezbadá, umelec vytkne. Kto by sa ponúkol, že dobre zaspieva Bohu, ktorý tak posudzuje speváka, tak všetko hodnotí a tak všetko počuje?! Kedy môžeš predviesť také dokonalé spevácke umenie, aby si sa v ničom neznepáčil takému dokonalému sluchu?!
Pozri, ako keby ti on radil, ako máš spievať: Nehľadaj slová, akoby si mohol vysloviť niečo, čo by potešilo Boha. Spievaj s jasotom. Lebo dobre spievať Bohu znamená spievať s jasotom. Čo znamená spievať s jasotom? Zbadať, že nemožno slovami vyjadriť, čo spieva srdce. Veď tí, čo spievajú v žatve alebo vo vinici alebo pri nejakej inej usilovnej práci, začnú veselo plesať slovami piesní, ale potom akoby ich naplnila taká radosť, že ju už nemôžu vyjadriť slovami a nechajú slabiky a slová a prechádzajú na zvuky jasotu.
Jasot je nejaký zvuk, ktorý prezrádza, že sa v srdci rodí niečo, čo nemožno vysloviť. A komu viac patrí taký jasot ako nevýslovnému Bohu? Veď koho nemôžeš vysloviť, je nevýslovný. A keď ho nemôžeš vysloviť, a mlčať nesmieš, čo iné ti ostáva, iba jasať? Aby sa srdce radovalo bez slov a nesmiernu šírku radosti neobmedzovali slabiky: „Dobre mu spievajte s jasotom.“

RESPONZÓRIUM

Ž 71, 8. 23a; 9, 3
R. Nech sa mi ústa naplnia tvojou oslavou a nech ťa velebím deň čo deň. * Jasať budú moje pery, keď ti zaspievam.
V. V tebe sa budem tešiť a radovať, ospevovať budem tvoje meno, Najvyšší. * Jasať budú moje pery, keď ti zaspievam.

MODLITBA
Dobrotivý Bože, milostivo prijmi naše modlitby a na príhovor svätej Cecílie, panny a mučenice, udeľ nám milosť, aby sme ťa s radostnou oddanosťou mohli chváliť celým svojím životom. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:43.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky