## 3. máj 2008

## Sv. Filipa a Jakuba, apoštolov, sviatok

Filip sa narodil v Betsaide. Najprv bol učeníkom Jána Krstiteľa, potom nasledoval Krista. Jakub, Pánov bratanec a Alfejov syn, spravoval jeruzalemskú cirkev. Napísal list. Viedol prísny život a veľa Židov obrátil na vieru. Mučenícku korunu získal roku 62.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Teba si, Filip, každý ctí,
zdobí ťa hodnosť najvyššia,
ty s Petrom, prvým z Dvanástich,
miluješ vrúcne Ježiša.

On, tvoj Pán, tebe prejavil
oddanosť, lásku, dôveru;
o Otcovi ti hovoril,
o Božích pravdách pre vieru.

Aj teba, Jakub, poctil Pán
nie menšou láskou, dôverou,
veď bratom jeho ty si sám
a svätej Cirkvi podperou.

Na Sione si pastierom,
Kristovo stádo tam pasieš;
no aj dnes s láskou nezmernou
poúčaš v liste o spáse.

Vy, šťastní, krvou šľachetnou
ste Pána, Krista, vyznali;
proste, by vierou, nádejou
sme slávu neba získali.

Keď už raz bývať budeme
v Otcovom dome – to náš cieľ –,
nech s vami večne spievame
na slávu Svätej Trojice. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Po celej zemi rozlieha sa ich hlas a ich slová až po končiny sveta. Aleluja.

Žalm 19, 2-7
Oslava Boha Stvoriteľa *

Navštívi nás Vychádzajúci z výsosti..., aby upriamil naše kroky na cestu pokoja. (Porov. Lk 1, 78. 79)

Nebesia rozprávajú o sláve Boha *
a obloha hlása dielo jeho rúk.
Deň dňu o tom podáva správu *
a noc noci to dáva na známosť.

Nie sú to slová, nie je to reč, *
ktorá by sa nedala počuť.
Po celej zemi rozlieha sa ich hlas *
a ich slová až po končiny sveta.

Tam hore vybudoval stan pre slnko †
a ono z neho vychádza sťa ženích zo svojej komnaty *
a raduje sa ako bežec pred veľkými pretekmi.

Na jednom kraji neba sa vynára †
a uberá sa k druhému; *
pred jeho žiarou sa nič ukryť nemôže.

Ant. 1 Po celej zemi rozlieha sa ich hlas a ich slová až po končiny sveta. Aleluja.

Ant. 2 Budú hlásať Božie skutky a chápať jeho diela. Aleluja.

Žalm 64
Modlitba za ochranu pred nepriateľom

Tento žalm výstižne hovorí o Pánovom utrpení. (Sv. Augustín)

Počuj, Bože, môj hlasitý nárek; *
ochraňuj mi život pred strašným nepriateľom.
Bráň ma pred zberbou ničomníkov, *
pred tlupou zločincov.

Jazyk si brúsia ako meč, †
ako šípy hádžu jedovaté slová, *
aby nevinného zasiahli z úkrytu.
Znezrady a smelo doňho strieľajú, *
utvrdzujú sa v zločinnom zámere.
Radia sa, ako zastrieť osídla, *
a vravia si: »Ktože ich zbadá?«
Vymýšľajú neprávosť †
a čo vymyslia, aj dovŕšia. *
Hlbočina je človek a jeho srdce priepasť.

Lež Boh ich zasiahol svojimi šípmi; †
zrazu ich pokryli rany, *
vlastný jazyk sa im stal nešťastím.
Všetci, čo ich vidia, kývajú hlavou, *
strach zachváti každého človeka;
i budú hlásať Božie skutky *
a chápať jeho diela.

Spravodlivý sa teší v Pánovi a spolieha sa na neho *
a jasajú všetci, čo majú srdce úprimné.

Ant. 2 Budú hlásať Božie skutky a chápať jeho diela. Aleluja.

Ant. 3 Jeho spravodlivosť ohlasujú nebesia a jeho slávu vidia všetky národy. Aleluja.

Žalm 97
Pán je slávny sudca *

Tento žalm zvestuje spásu sveta a vieru všetkých národov. (Sv. Atanáz)

Pán kraľuje, jasaj zem; *
† radujte sa všetky ostrovy.
Vôkol neho oblaky a mrákavy, *
spravodlivosť a právo sú základom jeho trónu.
Predchádza ho oheň, *
čo navôkol spaľuje jeho nepriateľov.

Jeho blesky ožarujú zemekruh: *
zem to vidí a chveje sa.
Ako vosk sa topia vrchy pred tvárou Pánovou, *
pred Pánom celej zeme.
Jeho spravodlivosť ohlasujú nebesia *
a jeho slávu vidia všetky národy.

Nech sa hanbia všetci, čo uctievajú modly drevené †
a honosia sa svojimi sochami. *
Klaňajte sa mu, všetci jeho anjeli.
Sion to počuje a teší sa †
a dcéry Júdove plesajú, Pane, *
nad tvojimi súdmi.
Lebo ty, Pane, si Najvyšší na celej zemi, *
nesmierne prevyšuješ všetky božstvá.

Vy, čo milujete Pána, majte zlo v nenávisti, †
veď on ochraňuje svojich svätých *
a vyslobodzuje ich z rúk hriešnika.
Vychádza svetlo spravodlivému *
a radosť tým, čo majú srdcia úprimné.
Radujte sa, spravodliví, v Pánovi *
a oslavujte jeho sväté meno.

Ant. 3 Jeho spravodlivosť ohlasujú nebesia a jeho slávu vidia všetky národy. Aleluja.

V. Vyrozprávali slávne a mocné skutky Pánove. Aleluja.
R. A zázraky, ktoré urobil. Aleluja.

PRVÉ ČÍTANIE

Zo Skutkov apoštolov

5, 12-32

Apoštoli v prvotnej Cirkvi

Rukami apoštolov sa dialo množstvo znamení a divov medzi ľudom. Všetci svorne zotrvávali v Šalamúnovom stĺporadí. Ale nik iný sa k nim neodvážil pripojiť, no ľud ich velebil a čím ďalej, tým viac pribúdalo veriacich Pánovi; veľké množstvo mužov a žien. Ešte aj na ulice vynášali chorých a kládli ich na postele a lôžka, aby aspoň Petrova tôňa padla na niektorého z nich, keď tade pôjde. Aj z miest okolo Jeruzalema sa zbiehalo množstvo ľudu, prinášali chorých a trápených nečistými duchmi a všetci sa uzdravovali.
Tu vystúpil veľkňaz a všetci, čo boli s ním – teda sekta saducejov – a plní žiarlivosti položili na apoštolov ruky a vrhli ich do mestského väzenia. Ale Pánov anjel otvoril v noci dvere väzenia, vyviedol ich a povedal: „Choďte, staňte si v chráme a hlásajte ľudu všetky slová tohoto života!“ Oni počúvli, zavčas rána vošli do chrámu a učili.
Keď prišiel veľkňaz a tí, čo boli s ním, zvolali veľradu a všetkých starších zo synov Izraela a poslali do väzenia, aby ich priviedli. A keď ta sluhovia prišli, vo väzení ich nenašli. Vrátili sa teda a hlásili: „Väzenie sme našli dôkladne zatvorené a strážnici stáli pri dverách; no keď sme otvorili, vnútri sme nenašli nikoho.“ Keď veliteľ chrámovej stráže a veľkňazi počuli tieto slová, boli v pomykove, čo sa to vlastne stalo. Tu ktosi prišiel a oznámil im: „Muži, ktorých ste vrhli do žalára, stoja v chráme a učia ľud.“
Veliteľ stráže hneď odišiel so sluhami a priviedol ich – ale nie násilne, lebo sa báli ľudu, aby ich neukameňoval. Keď ich priviedli, postavili ich pred veľradu a veľkňaz sa ich opýtal: „Nezakázali sme vám prísne učiť v tom mene?! A vy ste naplnili Jeruzalem svojím učením a chcete na nás uvaliť krv toho človeka.“ Peter a apoštoli odpovedali: „Boha treba viac poslúchať ako ľudí. Boh našich otcov vzkriesil Ježiša, ktorého ste vy zavesili na drevo a zavraždili. Jeho Boh svojou pravicou povýšil za Vládcu a Spasiteľa, aby daroval Izraelu pokánie a odpustenie hriechov. A my sme toho svedkami aj Duch Svätý, ktorého Boh dal tým, čo ho poslúchajú.“

RESPONZÓRIUM

Porov. Sk 4, 33. 31b
R. Apoštoli veľkou silou vydávali svedectvo o zmŕvychvstaní Ježiša Krista * A na všetkých spočívala veľká milosť. Aleluja.
V. Naplnení Duchom Svätým smelo hlásali Božie slovo. * A na všetkých spočívala veľká milosť. Aleluja.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z traktátu kňaza Tertuliána O premlčaní práva bludárov

(Cap. 20, 1-9; 21. 3; 22, 8-10: CCL 1, 201-204)

Apoštolské ohlasovanie
Kto je Kristus Ježiš, náš Pán, čím bol predtým, ako plnil Otcovu vôľu, aké príkazy dal človeku, to sám zvestoval, kým účinkoval na zemi, či už verejne ľudu, alebo v súkromí učeníkom, z ktorých si vybral najschopnejších dvanástich za učiteľov národov.
Keď potom po zmŕtvychvstaní odchádzal k Otcovi, prikázal ostatným jedenástim, lebo jeden z nich odpadol, aby šli a učili národy a krstili ich v mene Otca i Syna i Ducha Svätého.
Apoštoli – tento názov ich označuje ako poslaných – si ihneď lósom pribrali dvanásteho, Mateja, namiesto Judáša na základe proroctva, ktoré je v Dávidovom žalme. Dostali prisľúbenú silu Ducha Svätého konať zázraky a hovoriť jazykmi a najprv v Judei dosvedčovali vieru v Ježiša Krista a zakladali cirkvi, a potom sa vydali do celého sveta a ohlasovali národom to isté – učenie tej istej viery.
A takisto v každom meste zakladali cirkvi, od ktorých potom preberali výhonky viery a semeno učenia ostatné cirkvi a preberajú deň čo deň, aby sa stali cirkvami. Takto sa aj o nich bude môcť povedať, že sú apoštolské ako dcéry apoštolských cirkví.
Každý rod treba hodnotiť podľa jeho pôvodu. Preto sú toľké a také veľké cirkvi tou jedinou, prvotnou Cirkvou, ktorú založili apoštoli, z ktorej pochádzajú všetky. Takto sú všetky prvotné a všetky apoštolské, lebo všetky sú jednou Cirkvou. Túto jednotu dokazuje to, že si vymieňajú znak pokoja, že sa oslovujú brat a sestra a preukazujú si pohostinnosť. A tieto prednosti nemajú základ v ničom inom ako v odovzdávaní toho istého tajomstva.
Čo hlásali apoštoli, čiže čo im zjavil Kristus, to netreba dokazovať ináč ako z tých cirkví, ktoré založili sami apoštoli tým, že ich vyučovali, ako sa hovorí, živým hlasom a neskôr listami.
Pán kedysi otvorene vravel: „Ešte veľa vám mám toho povedať, ale teraz by ste to nezniesli.“ No pridal: „Keď príde on, Duch pravdy, on vás uvedie do plnej pravdy.“ Tým ukazuje, že mali všetko vedieť tí, ktorým prisľúbil, že skrze Ducha pravdy dosiahnu „plnú pravdu“. A sľub aj splnil, veď Skutky apoštolov svedčia o zostúpení Ducha Svätého.

RESPONZÓRIUM

Jn 12, 21-22; Rim 9, 26 (porov. Oz 2, 1b)
R. K Filipovi pristúpili Gréci a prosili ho: Pane, chceli by sme vidieť Ježiša. * Filip šiel a povedal to Ondrejovi. Ondrej a Filip to išli povedať Ježišovi. Aleluja.
V. A na mieste, kde sa im hovorilo: Vy nie ste môj ľud, tam sa budú volať synmi živého Boha. * Filip šiel a povedal to Ondrejovi. Ondrej a Filip to išli povedať Ježišovi. Aleluja.

HYMNUS TE DEUM

Teba, Bože, chválime, *
teba, Pane, velebíme,
Teba, večný Otče, *
uctieva celá zem.
Tebe všetci anjeli, *
tebe nebesia i všetky mocnosti,
tebe cherubíni a serafíni *
bez prestania prespevujú:
Svätý, * svätý, * svätý *
Pán, Boh zástupov.
Plné sú nebo i zem *
tvojej veleby a slávy.

Teba oslavuje *
slávny zbor apoštolov;
teba velebí *
veľký počet prorokov;
teba chváli *
vznešený zástup mučeníkov;
teba oslavuje *
svätá Cirkev po celej zemi,
teba, Otče, *
nesmierne velebného,
i tvojho milovaného, *
pravého a jediného Syna,
aj Ducha Svätého, *
Tešiteľa nášho.

Kriste, *
ty si kráľ slávy.
Ty si Otcov Syn *
od večnosti.
Ty si neváhal vstúpiť do života Panny, *
stal si sa človekom, aby si vykúpil človeka.
Ty si zvíťazil nad smrťou *
a otvoril si veriacim nebeské kráľovstvo.
Ty sedíš po pravici Boha *
v sláve svojho Otca.
Veríme, *
že ako sudca ešte raz prídeš.

Preto ťa prosíme, pomáhaj svojim služobníkom, *
ktorých si vykúpil predrahou krvou.
Pripočítaj nás ku svojim svätým *
vo večnej sláve.

Táto posledná časť sa môže vynechať.

Zachráň, Pane, svoj ľud *
a žehnaj svojich dedičov.
A spravuj ich *
a vyvýš ich až naveky.
Po všetky dni *
dobrorečíme tebe.
A chválime tvoje meno naveky, *
až na veky večné.
Vo svojej láskavosti, Pane, *
chráň nás v tento deň pred hriechom.
Zmiluj sa, Pane, nad nami, *
zmiluj sa nad nami.
Tvoje milosrdenstvo, Pane, nech je nad nami, *
ako dúfame v teba.
V teba, Pane, som dúfal, *
nebudem zahanbený naveky.

MODLITBA
Dobrotivý Bože, potešuješ nás výročným sviatkom apoštolov Filipa a Jakuba; na ich orodovanie daj nám účasť na utrpení a zmŕtvychvstaní tvojho Syna, aby sme ťa vo večnosti mohli vidieť z tváre do tváre. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:39.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky