## 26. október 2008

## 30. NEDEĽA V CEZROČNOM OBDOBÍ
2. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Hodina je tu polnočná,
prorocký hlas nás nabáda:
vzdávajme Bohu pochvalu,
Otcovi vždy aj Synovi,

pravda, aj Duchu Svätému,
veď dokonalú Trojicu,
a jednu bytia podstatu
treba nám stále velebiť.

Tento čas taký postrach má,
že anjel posol-pomstiteľ
smrť Egypťanom spôsobil,
zahubil prvorodených.

Pre dobrých je to spásy čas,
neodvážil sa potrestať
ich anjel, lebo na dverách
znamenie krvi zbadal včas.

Veľmi sa Egypt rozžialil,
smútok mal z toľkých pohrebov,
no Izrael sa radoval,
chránený krvou baránka.

My sme ten pravý Izrael,
v tebe sa, Pane, tešíme,
diabla i zla sa chránime,
chránení krvou Baránka.

Predobrý Kráľ, nech hodni sme
uvidieť slávu nebeskú,
kde túžime ťa velebiť
a chvály vzdávať naveky. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Vitaj, deň, čo žiare slávy zdobia,
šťastný deň, keď Pán vstal zo záhrobia!
Nech ťa naše chvály krajším robia,
ty deň prvý!

Svetlo zhora beľmo z očí stiera,
hrobom zhŕda Pán, hoc smrť sa vzpiera,
nový mier zem s nebom uzaviera
v spásnej Krvi.

Súdil Otec pravdy. Po ortieli
pod zákonom hriechu ľudia mreli.
Keď sa voslep uberal svet celý
do záhuby,

Božia múdrosť a moc prezázračná
nastolila lásku, zmizli mračná
hnevu. Krehká duša, buď mu vďačná,
on ťa ľúbi.

Ten sám z mŕtvych vstal, čo mŕtvych budí,
milostivý obroditeľ ľudí
ovečku si nežne túli k hrudi
spopod hložia.

Pokoj v nebi, pokoj v ľudskej duši!
Súlad lásky nech nič nenaruší!
Víťazovi nad zlom právom sluší
sláva Božia.

K ľubozvuku, ktorý nebom krúži,
matka Cirkev svoje spevy druží
a s ňou spieva ľud, čo verne slúži
Božej vôli.

Po víťazstve nad smrťou v jej ríši
našu radosť bieda neutíši
a náš spev nech z mrku k jasnej ríši
zahlaholí! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pane, Bože môj, odel si sa do slávy a veleby, do svetla si sa zahalil ako do rúcha.

Žalm 104
Chvála Boha, stvoriteľa

Kto je v Kristovi, je novým stvorením Staré sa pominulo a nastalo nové. (2 Kor 5, 17)

I

Dobroreč, duša moja, Pánovi; *
Pane, Bože môj, ty si nesmierne veľký.
Odel si sa do slávy a veleby, *
do svetla si sa zahalil ako do rúcha.

Nebesia rozpínaš ako stan, *
nad vodami si buduješ komnaty.
Po oblakoch vystupuješ ako po schodoch, *
na krídlach vánku sa prechádzaš.
Vetry sú tvojimi poslami, *
ohnivé plamene tvojimi služobníkmi.

Zem si postavil na jej základoch, *
nevychýli sa nikdy-nikdy.
Oceán ju prikryl sťa odev, *
nad vrchmi vody zastali.

Pred tvojou hrozbou odtiekli, *
zhrozili sa pred tvojím hlasom hromovým.
Vybehli na vrchy, stiekli do údolia, *
na miesto, ktoré si im vyhradil.
Položil si hranicu a neprekročia ju, *
ani viac nepokryjú zem.

Prameňom dávaš stekať do potokov, *
čo tečú pomedzi vrchy
a napájajú všetku poľnú zver *
aj divým oslom hasia smäd.
Popri nich hniezdi nebeské vtáctvo, *
spomedzi konárov zaznieva ich pieseň.

Ant. 1 Pane, Bože môj, odel si sa do slávy a veleby, do svetla si sa zahalil ako do rúcha.

Ant. 2 Pán vyviedol zo zeme chlieb a víno, čo obveseľuje srdce človeka.

II

Zo svojich komnát zvlažuješ vrchy, *
plodmi svojich diel sýtiš zem.
Tráve dávaš rásť pre ťažný dobytok *
a byli, aby slúžila človeku.
Zo zeme vyvádzaš chlieb *
i víno, čo obveseľuje srdce človeka;
olejom rozjasňuješ jeho tvár *
a chlieb dáva silu srdcu človeka.

Sýtia sa stromy Pánove *
aj cédre Libanonu, čo on zasadil.
Na nich si vrabce hniezda stavajú *
a na ich vrcholcoch bývajú bociany.
Vysoké štíty patria kamzíkom, *
v skalách sa skrývajú svište.

Na určovanie času si mesiac utvoril; *
slnko vie, kedy má zapadať.
Prestieraš tmu a nastáva noc *
a povylieza všetka lesná zver.
Levíčatá ručia za korisťou *
a pokrm žiadajú od Boha.
Len čo vyjde slnko, utiahnu sa *
a ukladajú sa v svojich dúpätách.
Vtedy sa človek ponáhľa za svojím dielom, *
za svojou prácou až do večera.

Ant. 2 Pán vyviedol zo zeme chlieb a víno, čo obveseľuje srdce človeka.

Ant. 3 Boh videl všetko, čo urobil; a bolo to veľmi dobré.

III

Aké mnohoraké sú tvoje diela, Pane! †
Všetko si múdro urobil. *
Zem je plná tvojho stvorenstva.
Tu more veľké, dlhé a široké, †
v ňom sa hemžia plazy bez počtu, *
živočíchy drobné i obrovské.
Po ňom sa plavia lode *
i Leviatan, ktorého si stvoril, aby sa v ňom ihral.

Všetko to čaká na teba, *
že im dáš pokrm v pravý čas.
Ty im ho dávaš a ony ho zbierajú; *
otváraš svoju ruku, sýtia sa dobrotami.
Len čo odvrátiš svoju tvár, už sa trasú; †
odnímaš im dych a hneď hynú *
a vracajú sa do prachu.
Keď zošleš svojho ducha, sú stvorené *
a obnovuješ tvárnosť zeme.

Pánova chvála nech trvá naveky; *
zo svojich diel nech sa teší Pán.
Pozrie sa na zem a rozochvieva ju, *
dotkne sa vrchov a ony chrlia dym.
Po celý život chcem spievať Pánovi *
a svojmu Bohu hrať, kým len budem žiť.
Kiež sa mu moja pieseň zapáči; *
a ja sa budem tešiť v Pánovi.

Nech zo zeme zmiznú hriešnici †
a zločincov nech už niet. *
Dobroreč, duša moja, Pánovi.

Ant. 3 Boh videl všetko, čo urobil; a bolo to veľmi dobré.

V. Blahoslavené sú vaše oči, že vidia.
R. Aj vaše uši, že počujú.

PRVÉ ČÍTANIE

Začiatok Knihy Múdrosti

1, 1-15
Chvála Božej múdrosti

Milujte spravodlivosť, vy, čo súdite zem, dobromyseľne premýšľajte o Pánovi a hľadajte ho s úprimným srdcom, lebo sa dáva nájsť tým, čo ho nepokúšajú, a zjaví sa tým, čo v neho veria. Veď prevrátené myšlienky vzďaľujú od Boha a pokúšaná Moc odvrhuje hlupákov.
Do zlovoľnej duše múdrosť nevkročí, ani v tele oddanom hriechu bývať nebude. Veď svätý duch, učiteľ, uteká od pretvárky, vyhýba nerozumným myšlienkam a blížiaca sa neprávosť ho odháňa.
Múdrosť je duch, čo miluje človeka, ale nenechá bez trestu rúhača, čo sa previnil perami, lebo Boh je svedkom jeho vnútra, neklamne skúma jeho srdce a počúva, čo hovorí. Veď Pánov duch napĺňa zemekruh a ten, čo udržuje všetko, pozná každý hlas.
Preto sa nemôže ukryť ten, kto hlása neprávosť, ani ho neminie trestajúca spravodlivosť. Lebo myšlienky bezbožného vyjdú najavo a zvesť o jeho rečiach dôjde k Pánovi na potrestanie jeho neprávostí. Veď žiarlivé ucho všetko počuje, ani vzdorné šomranie mu neujde. Preto sa chráňte daromného šomrania a zdržujte si jazyk od nactiutŕhania, lebo ani tajná reč nepôjde do prázdna, ale ústa, čo klamú, zabíjajú dušu.
Nehorlite za smrť svojím chybným životom, ani si nepriťahujte záhubu dielami svojich rúk,
lebo Boh nestvoril smrť,
ani sa nekochá v zániku žijúcich.
Veď on všetko stvoril pre bytie;
tvory sveta sú pre život,
nie je v nich jed smrti;
ani podsvetie nevládne na zemi,
lebo spravodlivosť je nesmrteľná.

RESPONZÓRIUM

Prís 3, 13a. 15a. 17; Jak 3, 17
R. Blahoslavený človek, ktorý našiel múdrosť. Je vzácnejšia ako všetky perly. * Jej cesty sú utešené cesty a všetky jej chodníky pokojné.
V. Múdrosť, ktorá je zhora, je cudná, upokojujúca, skromná, plná milosrdenstva a dobrého ovocia. * Jej cesty sú utešené cesty a všetky jej chodníky pokojné.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Listu svätého pápeža Klementa Prvého Korinťanom

(Cap. 19, 2-20, 12: Funk 1, 87-89)

Boh dobre robí všetkým a usporiadal svet vhodne a v jednote

Pozorne hľaďme na Otca a Stvoriteľa celého sveta a silno prilipnime k jeho veľkolepým a prehojným darom pokoja a ostatných dobrodení. Uvažujme o ňom v duchu a očami duše hľaďme na jeho veľkorysú vôľu. Sledujme, aký veľmi dobrý je ku každému svojmu stvoreniu.
Nebesia, ktoré sa pohli pod jeho vedením, podriaďujú sa mu v pokoji. Aj deň a noc konajú beh, ktorý im on určil, a navzájom si neprekážajú. Slnko, mesiac a chóry hviezd jednotne a bez chyby podľa jeho príkazu krúžia po dráhach, ktoré im vyznačil. Úrodná zem prináša vo svojom čase podľa jeho vôle dostatok pokrmu pre ľudí, zvieratá a všetko, čo na nej žije, a nezaváha, ani nič nezmení na tom čo on nariadil.
Tými istými zákonmi sa riadia nepreskúmateľné priepasti a neopísateľné priestory hlbín. Masy vôd nezmerateľného mora, zhromaždené podľa jeho rozhodnutia dokopy, neprekračujú vymedzené hranice, ale robia, ako im prikázal: „Potiaľto smieš ísť a v tebe samom sa rozbijú tvoje vlny.“ Pre ľudí neprekročiteľný oceán a svety za ním riadia sa príkazmi toho istého Pána.
Jarné, letné, jesenné a zimné obdobia idú pokojne jedno za druhým. Vetry plnia zo svojich stanovíšť v náležitom čase svoju úlohu bez chyby. Aj trvalé pramene, stvorené na úžitok a pre zdravie, ponúkajú stále svoje prsia na udržanie ľudského života. Aj tie najmenšie živočíchy združujú sa v pokoji a v jednote.
Aby sa to všetko dialo v pokoji a jednote, to nariadil veľký Stvoriteľ a Pán všetkého, ktorý dobre robí všetkým, nadovšetko však nám, čo sa utiekame k jeho milosrdenstvu skrze nášho Pána Ježiša Krista, ktorému nech je sláva a veleba na veky vekov. Amen.

RESPONZÓRIUM

Porov. Jdt 9, 12; 6, 19a
R. Vládca, Pán neba a zeme, stvoriteľ vôd, kráľ celého svojho stvorenia. * Vypočuj modlitbu svojich služobníkov.
V. Pane, Bože, kráľ neba a zeme, zhliadni na našu poníženosť. * Vypočuj modlitbu svojich služobníkov.

HYMNUS TE DEUM

Teba, Bože, chválime, *
teba, Pane, velebíme,
Teba, večný Otče, *
uctieva celá zem.
Tebe všetci anjeli, *
tebe nebesia i všetky mocnosti,
tebe cherubíni a serafíni *
bez prestania prespevujú:
Svätý, * svätý, * svätý *
Pán, Boh zástupov.
Plné sú nebo i zem *
tvojej veleby a slávy.

Teba oslavuje *
slávny zbor apoštolov;
teba velebí *
veľký počet prorokov;
teba chváli *
vznešený zástup mučeníkov;
teba oslavuje *
svätá Cirkev po celej zemi,
teba, Otče, *
nesmierne velebného,
i tvojho milovaného, *
pravého a jediného Syna,
aj Ducha Svätého, *
Tešiteľa nášho.

Kriste, *
ty si kráľ slávy.
Ty si Otcov Syn *
od večnosti.
Ty si neváhal vstúpiť do života Panny, *
stal si sa človekom, aby si vykúpil človeka.
Ty si zvíťazil nad smrťou *
a otvoril si veriacim nebeské kráľovstvo.
Ty sedíš po pravici Boha *
v sláve svojho Otca.
Veríme, *
že ako sudca ešte raz prídeš.

Preto ťa prosíme, pomáhaj svojim služobníkom, *
ktorých si vykúpil predrahou krvou.
Pripočítaj nás ku svojim svätým *
vo večnej sláve.

Táto posledná časť sa môže vynechať.

Zachráň, Pane, svoj ľud *
a žehnaj svojich dedičov.
A spravuj ich *
a vyvýš ich až naveky.
Po všetky dni *
dobrorečíme tebe.
A chválime tvoje meno naveky, *
až na veky večné.
Vo svojej láskavosti, Pane, *
chráň nás v tento deň pred hriechom.
Zmiluj sa, Pane, nad nami, *
zmiluj sa nad nami.
Tvoje milosrdenstvo, Pane, nech je nad nami, *
ako dúfame v teba.
V teba, Pane, som dúfal, *
nebudem zahanbený naveky.

MODLITBA

Všemohúci a večný Bože, rozmnož v nás vieru, nádej a lásku a pomáhaj nám milovať, čo prikazuješ, aby sme dosiahli, čo sľubuješ. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:42.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky