## 1. september 2008

## Pondelok, cezročné obdobie, 22. týždeň
2. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Teraz je pre nás onen čas,
keď podľa Písma príde k nám
základ a hlava kráľovstva:
nebeský Ženích Kristus Pán.

V ústrety panny kráčajú,
jak počuť v evanjeliu,
nesú si jasné lampáše,
s radosťou veľkou spievajú.

No hlúpe, pravda, meškajú,
lampáše majú zhasnuté;
na bránu darmo búchajú,
dvere sú pre ne zamknuté.

A preto triezvi bedlime,
nesme si v mysli svetlo, jas,
by s piesňou v srdci Pánovi
v ústrety išiel každý z nás.

Urob nás, Pane, hodnými
mať účasť v tvojom kráľovstve,
aby sme mohli naveky
spievať ti vďačný chválospev. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Ó život svätých, cesta, nádej, spása,
Ježišu Kriste, darca čností, krásy,
náš pokoj; Pane, tebe hlasom silným
spievame hymny.

Ty stelesňuješ svätosť, všetky čnosti,
čo svätí majú, po čom zbožní túžia
mysľou i citom; k tebe láska, Pane,
v srdci nám planie.

Udeľ nám pokoj, daj nám pevnú vieru,
ochraňuj slabých, zdvihni tých, čo klesli,
napokon daruj všetkým, mladým, starým,
nebeské dary.

Nech sa vždy vzdáva chvála, česť a sláva
Otcovi, tebe, Syn, Kráľ, Vykupiteľ;
Svätému Duchu zbožné piesne znejte
po celom svete. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Nakloň ku mne svoj sluch, Pane, a zachráň ma.

Žalm 31, 1-17. 20-25
Dôverná modlitba v súžení

Otče, do tvojich rúk porúčam svojho ducha. (Lk 23, 46)

I

Pane, v teba dúfam, nech nie som zahanbený naveky; *
vysloboď ma, veď si spravodlivý.
Nakloň ku mne svoj sluch, *
ponáhľaj sa a zachráň ma.
Buď mi skalou útočišťa, *
opevneným hradom mojej spásy.

Veď ty si moja sila a moje útočište, *
pre svoje meno budeš ma viesť a opatrovať.
Vyvedieš ma z osídla, čo mi nastrojili, *
lebo ty si moja sila.

Do tvojich rúk porúčam svojho ducha; *
ty si ma vykúpil, Pane, Bože verný.
Nenávidíš tých, čo si ctia márne modly; *
ale ja dúfam v Pána.

Plesám a teším sa, že si milosrdný, *
lebo si zhliadol na moju poníženosť.
Spoznal si tieseň mojej duše †
a nevydal si ma do rúk nepriateľa: *
moje nohy si postavil na šíre priestranstvo.

Ant. 1 Nakloň ku mne svoj sluch, Pane, a zachráň ma.

Ant. 2 Pane, rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom.

II

Zmiluj sa, Bože, nado mnou, lebo som v súžení; †
od zármutku mi chabne oko, *
duša i vnútro moje.
Život sa mi v strastiach míňa *
a roky v nárekoch.
Biedny som a slabnem *
a chradnú mi kosti.

Všetci moji nepriatelia mnou opovrhujú, †
susedom som na posmech a svojim známym som postrachom. *
Tí, čo ma vidia na ulici, utekajú predo mnou.
Vytrácam sa z ich pamäti ako mŕtvy, *
som sťa odhodená nádoba.
Veru čujem, ako ma mnohí hania: *
hrôza zo všetkých strán.
Spolčujú sa proti mne a radia sa o tom, *
ako ma zabiť.

Ja sa však spolieham na teba, Pane, †
a hovorím: „Ty si môj Boh, *
v tvojich rukách je môj osud.“
Vytrhni ma z rúk mojich nepriateľov *
a prenasledovateľov.
Rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom *
a zachráň ma vo svojom milosrdenstve.

Ant. 2 Pane, rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom.

Ant. 3 Pane, buď zvelebený, že si mi preukázal milosrdenstvo.

III

Pane, tvoja dobrota je taká nesmierna, *
a vyhradil si ju bohabojným.
Preukazuješ ju tým, čo v teba dúfajú, *
pred zrakom ľudí.

Záclonou svojej tváre ich kryješ *
pred zúrivosťou ľudu.
V stánku ich chrániš *
pred svárlivými jazykmi.

Pane, buď zvelebený, *
že si mi preukázal milosrdenstvo v opevnenom meste.
Už som si v strachu hovoril: *
„Odvrhnutý som spred tvojich očí.“
No ty si vyslyšal moju hlasitú modlitbu, *
keď som volal k tebe.

Milujte Pána, všetci jeho svätí. †
Pán verných chráni, *
ale plnou mierou odpláca tým, čo si počínajú pyšne.
Vzmužte sa a majte srdce statočné, *
vy všetci, čo dúfate v Pána.

Ant. 3 Pane, buď zvelebený, že si mi preukázal milosrdenstvo.

V. Veď ma, Pane, vo svojej pravde a uč ma.
R. Lebo ty si Boh, moja spása.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Jeremiáša

19, 1-5. 10 – 20, 6
Symbolický čin: rozbitý krčah
Toto hovorí Pán: „Choď a kúp si hlinený krčah u hrnčiara, vezmi niekoľko starších ľudu a starších z kňazov, choď do údolia Benennom, ktoré je pri vchode Hrnčiarskej brány, a budeš tam hlásať slová, ktoré ti budem ja hovoriť. Povieš: Králi Judey a obyvatelia Jeruzalema, počúvajte slovo Pánovo. Toto hovorí Pán zástupov, Boh Izraela: Ja privediem na toto miesto takú pohromu, že každému, kto bude o nej počuť, zaľahne v ušiach, lebo ma opustili, odcudzili mi toto miesto a obetovali na ňom cudzím bohom, ktorých nepoznali ani oni ani ich otcovia ani judejskí králi, a naplnili toto miesto krvou nevinných. Stavali výšiny Bálovi na spaľovanie svojich detí v ohni ako zápalnú obetu Bálovi, čo som neprikázal, ani nespomenul, ani na myseľ mi to neprišlo.
A pred očami mužov, čo pôjdu s tebou, krčah rozbiješ a povieš im: Toto hovorí Pán zástupov: Tak rozbijem tento ľud i toto mesto, ako sa rozbije hrnčiarska nádoba, že ju už nemožno opraviť. A pochovávať ich budú v Tofete, lebo iného miesta na pochovávanie nebude. Tak urobím tomuto miestu, hovorí Pán, i jeho obyvateľom, že vydám to mesto ako Tofet. A jeruzalemské domy aj domy judejských kráľov budú nečisté ako miesto Tofet: všetky domy, na strechách ktorých obetovali všetkému nebeskému vojsku a obetovali nápoje cudzím bohom.“
Keď Jeremiáš prišiel z Tofetu, kde ho Pán poslal prorokovať, postavil sa na nádvorí Pánovho domu a povedal všetkému ľudu: „Toto hovorí Pán zástupov, Boh Izraela: Ja privediem na toto mesto a na všetky ostatné mestá všetko zlo, ktorým som mu pohrozil, lebo si zatvrdili šiju a nepočúvajú moje slová.“
Emmerov syn kňaz Fassur, ktorý bol hlavným dozorcom v Pánovom dome, počul Jeremiáša, keď prorokoval tieto slová. Fassur zbil proroka Jeremiáša a vsadil ho do väzenia, ktoré bolo v hornej Benjamínovej bráne pri Pánovom dome. Keď na druhý deň ráno Fassur Jeremiáša vyviedol z väzenia, Jeremiáš mu povedal: „Pán ťa nenazval Fassur, ale Hrôza zovšadiaľ. Lebo toto hovorí Pán: Ja z teba urobím hrôzu pre teba i všetkých tvojich priateľov. Oni padnú pod mečom svojich nepriateľov a tvoje oči budú na to hľadieť. A celú Judeu vydám do ruky babylonského kráľa; odvlečie ich do Babylonu a pobije ich mečom. A vydám všetko bohatstvo tohoto mesta, všetky jeho zásoby a všetky jeho cennosti a všetky poklady judejských kráľov vydám do ruky ich nepriateľov, zmocnia sa ich, vezmú ich a dopravia do Babylonu. Ty však, Fassur, a všetci obyvatelia tvojho domu pôjdete do zajatia; pôjdeš do Babylonu, tam zomrieš a tam pochovajú teba i všetkých tvojich priateľov, ktorým si prorokoval lož.“

RESPONZÓRIUM

Porov. Mt 23, 37; porov. Jer 19, 15
R. Jeruzalem, ktorý zabíjaš prorokov a kameňuješ tých, čo boli k tebe poslaní, * Koľko ráz som chcel zhromaždiť tvoje deti ako sliepka zhromažďuje svoje kuriatka pod krídla, a nechcel si.
V. Zatvrdil si si šiju a nepočúvaš moje slová. * Koľko ráz som chcel zhromaždiť tvoje deti ako sliepka zhromažďuje svoje kuriatka pod krídla, a nechcel si.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z knihy Nasledovanie Krista

(Lib. 3, 3)

Ja som učil svojich prorokov
Počúvaj, syn môj, moje slová, najmilšie slová, ktoré prevýšia všetku múdrosť filozofov a mudrcov tohoto sveta. „Moje slová sú duch a život“ a nemožno ich hodnotiť ľudským rozumom.
Neslobodno si ich privlastňovať na márnu samoľúbosť, ale treba ich v tichosti počúvať a so všetkou pokorou a s veľkou láskou prijímať.
I povedal som: „Blažený je ten, koho ty, Pane, vzdelávaš a poúčaš o svojom zákone, aby si mu uľavil v dňoch nešťastných“ a aby nebol opustený na zemi.
Ja som od počiatku učil prorokov, hovorí Pán, a doteraz som neprestal hovoriť nikomu. Ale mnohí sú hluchí a tupí na môj hlas.
Mnohí počúvajú radšej svet ako Boha. Ochotnejšie idú za žiadosťou svojho tela ako za tým, čo sa páči Bohu.
Svet sľubuje dočasné a malé veci a slúžite mu veľmi dychtivo. Ja sľubujem najvyššie a večné, a srdcia smrteľníkov sú ťarbavé.
Kto mi slúži a kto ma poslúcha tak horlivo vo všetkom, ako sa slúži svetu a jeho pánom?
Hanbi sa teda, lenivý a ufňukaný sluha, že tamtí sú odhodlanejší pre záhubu ako ty pre život.
Oni sa väčšmi radujú z márnosti ako ty z pravdy.
A pritom ich nádej dosť často sklame, ale môj prísľub nesklame nikoho, neprepustí naprázdno toho, kto dôveruje vo mňa.
Čo som prisľúbil, to dám, a čo som povedal, splním, ale iba tomu, kto verne vytrvá v mojej láske až do konca.
Ja odmeňujem všetkých dobrých a prísne skúšam všetkých nábožných.
Zapíš si moje slová do srdca a pozorne o nich uvažuj: v čase pokušenia ti budú veľmi potrebné.
Čo nerozumieš, keď čítaš, v deň navštívenia pochopíš.
Dvojako navštevujem svojich vyvolených: pokušením a útechou.
A dve lekcie im dávam každý deň: jednu tým, že im vyčítam ich chyby, druhú, že ich povzbudzujem, aby rástli v čnostiach.
„Kto má moje slová a pohŕda nimi, má svojho sudcu, ktorý ho bude súdiť v posledný deň.“

RESPONZÓRIUM

Porov. Prís 23, 26; 1, 9; 5, 1
R. Synu, daruj mi svoje srdce a tvoje oči nech dbajú na moje cesty, * Aby si dostal milosť.
V. Syn môj, venuj pozornosť mojej múdrosti a rád počúvaj moju náuku. * Aby si dostal milosť.

MODLITBA

Všemohúci Bože, prameň všetkého dobra, zaštep nám do srdca lásku k tebe a posilňuj našu synovskú oddanosť, aby sa v nás dobro vzmáhalo a pod tvojou otcovskou opaterou bezpečne sa uchovalo. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:41.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky