## 30. jún 2008

## Pondelok, cezročné obdobie, 13. týždeň
1. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Po spánku s údmi sviežimi
ochotne z lôžka vstávame;
buď, Otče, s nami bdiacimi,
keď pieseň tebe spievame.

Prvého teba jazyk nech
ospieva, srdce velebí;
nech všetko naše úsilie,
Presvätý, z neba pramení.

Tma, ustúp svetlu dennému,
noc, prepusť miesto úsvitu;
nech Božie svetlo zaplaví
dušu z vín noci umytú.

Ešte ťa vrúcne prosíme,
odstráň z nás všetko škodlivé,
aby ťa večne chválili
ústa i srdcia bedlivé.

Vyslyš nás Otče láskavý,
pomôž nám, Kriste, Kráľ slávy,
s Otcom i Duchom Boh pravý,
a vládni, kraľuj nad nami. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Mocný Boh, večne žijúci,
jediný v svätej Trojici;
my úbohí ťa vzývame
a ruky k tebe spíname.

Veríme v Otca večného
i v jeho Syna milého
i v Ducha, ktorý láska je
a s Otcom Syna spojuje.

Ty pravda, láska vznešená,
náš cieľ a naša odmena,
nám vieru, nádej, lásku daj
a láskou získať večný raj.

Počiatok i cieľ stvorení,
len z teba život pramení;
ty potechou si trpiacich
a istá nádej veriacich.

Ty všetko dobré pôsobíš
a všetkým len sám postačíš,
ty sám si svetlo stvorenia
a dúfajúcim odmena.

Vzývajme Krista, Otca s ním
vedno s ich Duchom spoločným:
jediný Bože v Trojici,
ty mocný, chráň nás prosiacich. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Spas ma, Pane, veď si milosrdný.

Žalm 6
Úbožiak prosí Pána o milosť

Teraz je moja duša vzrušená... Otče, zachráň ma pred touto hodinou. (Jn 12, 27)

Pane, nekarhaj ma v svojom hneve, *
netrestaj ma v svojom rozhorčení.

Zľutuj sa, Pane, nado mnou, lebo som nevládny, *
uzdrav ma, Pane, lebo sa mi kosti chvejú.
Aj dušu mám už celkom zdesenú. *
Ale ty, Pane, dokedy...?

Obráť sa, Pane, zachráň mi dušu. *
Spas ma, veď si milosrdný.
Veď medzi mŕtvymi nik nemyslí na teba. *
A kto ťa môže chváliť v podsvetí?

Už ma vyčerpalo vzlykanie, †
lôžko mi noc čo noc vlhne od plaču, *
slzami máčam svoju posteľ.
Od náreku sa mi oko zahmlilo *
a uprostred všetkých mojich nepriateľov som zostarol.

Odíďte odo mňa, všetci, čo páchate neprávosť, *
lebo Pán vyslyšal môj hlasný plač.
Pán moju prosbu vyslyšal, *
Pán prijal moju modlitbu.
Všetci moji nepriatelia nech sa zahanbia a nech sa zdesia náramne *
a zahanbení nech sa ihneď stratia.

Ant. 1 Spas ma, Pane, veď si milosrdný.

Ant. 2 Pán sa stal bedárovi útočišťom v súžení.

Žalm 9
Vďaka za víťazstvo

Zasa príde súdiť živých i mŕtvych.

I

Oslavovať ťa budem, Pane, celým svojím srdcom *
a vyrozprávam všetky tvoje diela zázračné.
V tebe sa budem tešiť a radovať, *
ospevovať budem tvoje meno, Najvyšší.

Veď moji nepriatelia dávajú sa na útek, *
pred tvojou tvárou slabnú a hynú.
Lebo ty si sa ujal môjho súdu a rozriešil si môj spor, *
zasadol si na trón ako spravodlivý sudca.

Zahriakol si pohanov a vyničil si rod bezbožný, *
ich meno si vyhladil navždy, naveky.
Nepriatelia zhynuli, navždy umĺkli; *
zboril si ich mestá, niet po nich ani pamiatky.

Ale Pán tróni naveky, *
už si pripravil stolec sudcovský.
A spravodlivo bude súdiť svet, *
podľa práva bude súdiť národy.

Pán bude utláčanému útočišťom, *
príhodným útočišťom v časoch súženia.
Na teba sa spoľahnú tí, čo tvoje meno poznajú, *
veď ty, Pane, neopúšťaš tých, čo ťa hľadajú.

Ant. 2 Pán sa stal bedárovi útočišťom v súžení.

Ant. 3 V bránach dcéry sionskej budem hlásať tvoje skutky preslávne.

II

Spievajte a hrajte Pánovi, čo na Sione prebýva, *
ohlasujte jeho skutky medzi národmi.
Lebo on, čo pomstí krv, na nich pamätá, *
nezabúda na nárek bedárov.

Zmiluj sa, Pane, nado mnou, †
pozri, ako ma nepriatelia sužujú, *
vytrhni ma z brán ríše smrti,
aby som v bránach dcéry sionskej hlásal všetky tvoje skutky preslávne *
a plesal, že si mi pomohol.

Pohania padli do jamy, ktorú kopali, †
a v tom osídle, čo nastrojili, *
chytila sa im vlastná noha.
Pán sa zjavil a konal súd. *
Hriešnik sa zamotal do diela svojich rúk.

Do pekla pôjdu hriešnici, *
všetci pohania, čo zabúdajú na Boha.
Lež na úbožiaka on nezabudne naveky, *
ani nádej úbožiakov navždy márna nebude.

Povstaň, Pane, nech sa nevyvyšuje človek; *
a národy si na súd predvolaj.
Pane, hrôzou ich zasiahni; *
nech pohania pochopia, že sú iba ľuďmi.

Ant. 3 V bránach dcéry sionskej budem hlásať tvoje skutky preslávne.

V. Daj mi chápavosť a ja tvoj zákon zachovám.
R. A celým srdcom sa ho budem pridŕžať.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Kníh Samuelových

1 Sam 31, 1-4; 2 Sam 1, 1-16
Saulova smrť

Filištínci bojovali proti Izraelu a izraelskí muži utekali pred Filištíncami a popadali pobití na vrchu Gelboe. Filištínci sa pustili za Saulom a za jeho synmi a zabili Saulových synov Jonatana, Abinadaba a Melchisuu.

Potom sa celá váha boja sústredila na Saula. Dostihli ho lukostrelci a ťažko ho ranili šípom. Vtedy Saul povedal svojmu zbrojnošovi: „Vytas svoj meč a prebodni ma, aby neprišli tamtí neobrezanci, neprebodli ma oni a neurobili si zo mňa posmech.“ Ale zbrojnoš nechcel, lebo sa veľmi bál. A tak Saul uchopil meč a vrhol sa naň.

Po Saulovej smrti, keď sa Dávid vrátil z víťazného boja nad Amalekitmi, ostal dva dni v Sikelegu. Na tretí deň prišiel človek zo Saulovho tábora; šaty mal roztrhnuté a hlavu posypanú popolom. Keď prišiel k Dávidovi, padol na zem a poklonil sa. Dávid sa ho spýtal: „Odkiaľ prichádzaš?“ On mu vravel: „Ušiel som z izraelského tábora.“ Dávid sa ho opýtal: „Čože sa stalo? Porozprávaj mi.“ On povedal: „Ľud utiekol z boja; mnoho z ľudu padlo a zomrelo. A zahynul aj Saul a jeho syn Jonatan.“

Dávid sa spýtal mladíka, čo mu to oznamoval: „Ako vieš, že zomrel Saul a jeho syn Jonatan?“ A mladík, čo mu to oznamoval, hovoril: „Náhodou som prišiel na vrch Gelboe a Saul sa opieral o svoju kopiju, ale blížili sa k nemu vozy a jazdci. Keď sa obzrel za seba a zbadal ma, zavolal na mňa. Ja som sa mu ohlásil: Tu som a on mi vravel: ,Ty si kto?‘ Povedal som mu: Som Amalekita. A on mi povedal: ,Staň si ku mne a zabi ma, lebo ma zviera smrteľná úzkosť a ešte je vo mne život celý.‘ A tak som si stal k nemu a zabil som ho, lebo som vedel, že nemôže žiť po svojom páde. Potom som vzal korunu, ktorú mal na hlave, i náramok z jeho ramena a priniesol som ich sem tebe, svojmu pánovi.“

Dávid chytil svoje rúcho a roztrhol si ho; podobne aj všetci mužovia, čo boli s ním. Smútili a plakali a postili sa až do večera za Saulom a za jeho synom Jonatanom, za Pánovým ľudom a za domom Izraela, pretože padli pod mečom.

Potom sa Dávid opýtal mladíka, čo mu to oznámil: „Odkiaľ si?“ On odpovedal: „Som syn cudzinca Amalekitu.“ Dávid mu povedal: „Ako to, že si sa nebál vystrieť ruku a zabiť Pánovho pomazaného?!“ A Dávid zavolal jedného z mládencov a rozkázal: „Choď a vrhni sa naňho.“ Ten ho udrel a on zomrel. A Dávid mu povedal: „Tvoja krv na tvoju hlavu, veď tvoje ústa svedčili proti tebe, keď si povedal: ,Ja som zabil Pánovho pomazaného.‘“

RESPONZÓRIUM

2 Sam 1, 21. 19
R. Vrchy Gelboe, nech na vás nepadá ani rosa ani dážď; * Kde padli hrdinovia Izraela.
V. Nech Pán navštívi všetky vrchy okolo neho, ale Gelboe nech obíde. * Kde padli hrdinovia Izraela.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Rečí svätého biskupa Augustína

(Serm. 47, 1. 2. 3. 6, De ovibus: CCL 41, 572-573. 575-576)

On je Pán, náš Boh, my sme ľud jeho pastviny

Slová, ktoré sme spievali, obsahujú naše vyznanie, že sme Božie ovce: „Lebo on je Pán, náš Boh, ktorý nás stvoril.“ On je náš Boh; „my sme ľud jeho pastviny a ovce, ktoré vedie svojimi rukami“. Ľudskí pastieri nevytvorili sami ovce, ktoré majú, nestvorili sami ovce, ktoré pasú. Ale náš Pán a Boh, pretože je Boh a stvoriteľ, stvoril si ovce, ktoré má a pasie. A nik iný nestvoril tie, ktoré on pasie, ani nik iný nepasie tie, ktoré on stvoril.

Keď sme teda v tomto chválospeve vyznali, že sme jeho ovce, ľud jeho pastviny, ovce, ktoré vedie svojimi rukami, počúvajme, čo nám ako svojim ovciam hovorí. Predtým hovoril pastierom, teraz hovorí ovciam. Tamtie slová sme my počúvali s chvením, vy pokojne. Čo pri týchto dnešných slovách? Počúvame zasa my pokojne a vy s chvením? Isto nie. Po prvé, preto, že aj keď sme pastieri, pastier počúva s chvením nielen to, čo sa hovorí pastierom, ale aj to, čo sa hovorí ovciam. Veď ak niekto pokojne počúva, čo sa hovorí ovciam, potom mu na ovciach nezáleží. A po druhé, už vtedy sme vám povedali, že na nás treba brať do úvahy dve veci: ponajprv, že sme kresťania, a potom, že sme predstavení. Tým, že sme predstavení, patrime medzi pastierov, ak sme dobrí. A že sme kresťania, sme aj my s vami ovcami. Či teda Pán hovorí pastierom, či ovciam, my musíme všetko počúvať s chvením a nesmie sa z našich sŕdc vytratiť nepokoj.

Počúvajme teda, bratia, za čo Pán karhá zlé ovce a čo svojim ovciam sľubuje. Hovorí: „Vy, moje ovce,“ Ponajprv, aké je to šťastie byť Božím stádom! Keď o tom uvažujeme, bratia, rodí sa v nás veľká radosť aj popri slzách a súženiach tohoto života. Veď sa hovorí: „Pastier Izraela“ tomu, o ktorom bolo povedané: „Nedrieme veru, ani nespí ten, čo stráži Izraela.“ On teda bdie nad nami, keď my bdieme, a bdie, aj keď spíme. Ak je teda stádo človeka v bezpečí pod ochranou pastiera-človeka, aká potom musí byť naša istota, keď nás pasie Boh, a nielen preto, že nás pasie, ale aj preto, že nás stvoril!? Hovorí: „A vy, moje ovce, toto hovorí Pán, Boh: Hľa, ja budem súdiť medzi ovcou a ovcou, medzí baranmi a capmi.“ Čo robia capi v Božom stáde? Na tých istých pastvinách, pri tých istých prameňoch sú medzi tými, čo budú po pravici, pomiešaní aj capi, určení na ľavú stranu, a najprv sú trpení tí, čo budú oddelení. Cvičí sa tu trpezlivosť oviec, aby sa podobala Božej trpezlivosti. Veď on ich oddelí, jedných naľavo a druhých napravo.

RESPONZÓRIUM

Jn 10, 17-28; Ez 34, 15
R. Moje ovce počúvajú môj hlas, ja ich poznám a ony idú za mnou. Ja im dávam večný život. * Nezahynú nikdy a nik mi ich nevytrhne z ruky.
V. Ja sám budem pásť svoje ovce, ja im dám odpočinok. * Nezahynú.

MODLITBA
Bože, láskavý Otče, vo sviatosti krstu prijal si nás za svojich a urobil si nás synmi svetla; prosíme ťa, nedopusť, aby sme upadli do tmy bludu, ale pomôž nám stále vyžarovať svetlo tvojej pravdy. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:40.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky