## 14. jún 2008

## Sobota, cezročné obdobie, 10. týždeň
2. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Večné svetlo, mocná žiara,
deň, čo nikdy nehasne,
víťaz nad tmou, nad tmou noci
tvoríš svetlo prekrásne,
rozháňaš noc, ničíš temno,
myseľ čistíš úžasne.

Keď sa zjavíš, precitneme,
keď zavoláš, vstávame,
keď nám svietiš, blažení sme,
a keď mizneš, padáme;
tvoj jas zničí vládu smrti,
v tvojom svetle jasáme.

S tebou i smrť premôžeme,
temnú noc a celý svet;
preto nám daj, kráľ náš večný,
ono svetlo jasavé,
ktoré noc už nezatemní,
ale bude piesňou znieť.

Sláva Otcu, sláva Tebe,
sláva Duchu Svätému,
v troch osobách jedinému
Bohu nášmu pravému,
životu a svetlu, láske,
sláva Menu milému. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Bože, čo sám si zo seba,
Bože, Syn, Otca veleba,
Bože, Duch, ktorý plynieš z nich,
príď ku nám, pomôž, čuj náš vzdych.

Ty nášho srdca túžba, jas,
ty láska, svätosť, krása krás,
ty radosť naša, pomôž nám
pozdvihnúť dušu k výšinám.

Otec, Pán všade na zemi,
so Synom z Panny zrodeným
spravuj nás v Duchu Presvätom,
veď kroky naše životom.

Trojica, žriedlo života,
aká je tvoja dobrota:
stvorila ľudstvo ponajprv,
obnovila ho skrze Krv.

Bo Jednota nás stvorila,
Kristova láska spasila,
on za nás trpel, mal nás rád:
sme Božie deti, on – náš brat.

Trojici Svätej radosť buď,
pokoj a moc a vláda, súd,
všemohúcnosť a ozdoba,
úcta a česť a veleba. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pán jediný koná zázraky; jeho milosrdenstvo je večné.

Žalm 136
Veľkonočný chválospev

Keď rozprávaš o Pánových skutkoch, chváliš ho. (Kassiodor)

I

Oslavujte Pána, lebo je dobrý, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
Oslavujte Boha nad bohmi, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
Oslavujte Pána nad pánmi, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On jediný koná veľké zázraky, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
On múdro stvoril nebesia, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
On rozprestrel zem nad vodami, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
On stvoril veľké svetlá, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné:
slnko, aby panovalo vo dne, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné,
mesiac a hviezdy, aby panovali v noci, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.

Ant. 1 Pán jediný koná zázraky; jeho milosrdenstvo je večné.

Ant. 2 On vyviedol Izraela z Egypta mocnou rukou a vystretým ramenom.

II

On pobil egyptských prvorodencov, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
On vyviedol Izraela spomedzi nich, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné;
mocnou rukou a vystretým ramenom, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On rozdelil Červené more na dve časti, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
A Izraela previedol jeho stredom, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
V Červenom mori zatopil faraóna i jeho vojsko, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.

Ant. 2 On vyviedol Izraela z Egypta mocnou rukou a vystretým ramenom.

Ant. 3 Oslavujte Boha nebies; on nás oslobodil od našich nepriateľov.

III

On previedol svoj ľud cez púšť, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
On pobil význačných kráľov, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
A pozabíjal mocných kráľov, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
Sehona, kráľa amorejského, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné;
a Oga, kráľa Bášanu, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné;
a ich krajinu dal za dedičstvo, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné;
za dedičstvo Izraelovi, svojmu služobníkovi, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.

On pamätal na nás v našom ponížení, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
A oslobodil nás od našich nepriateľov, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.
On dáva pokrm každému stvoreniu, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.

Oslavujte Boha nebies, *
lebo jeho milosrdenstvo je večné.

Ant. 3 Oslavujte Boha nebies; on nás oslobodil od našich nepriateľov.

V. Ukáž mi, Pane, svoje cesty.
R. A pouč ma o svojich chodníkoch.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Jozue

24, 1-7. 13-28
Obnovenie zmluvy v prisľúbenej krajine

Jozue zhromaždil všetky izraelské kmene do Sichemu a zvolal starších, kniežatá, sudcov a dozorcov. Oni predstúpili pred Boha a Jozue povedal všetkému ľudu:
„Toto hovorí Pán, Boh Izraela: Kedysi vaši otcovia, ako Táre, otec Abraháma a Nachora, bývali za riekou a slúžili cudzím Bohom. Vzal som teda vášho otca Abraháma z Mezopotámie, previedol som ho po celej krajine Kanaán a rozmnožil som jeho potomstvo. Dal som mu Izáka a jemu zase som dal Jakuba a Ezaua. Ezauovi som dal do vlastníctva pohorie Seir; Jakub a jeho synovia zostúpili do Egypta. Poslal som Mojžiša a Árona a bil som Egypt znameniami, ktoré som uprostred neho urobil, a potom som vás vyviedol. Vyviedol som vašich otcov z Egypta a prišli ste k moru. Egypťania prenasledovali vašich otcov na vozoch a koňoch až po Červené more. Oni volali k Pánovi a on položil temnotu medzi vás a Egypťanov a priviedol na nich more, ktoré ich prikrylo. Na vlastné oči ste videli, čo som urobil v Egypte. Potom ste dlhý čas bývali na púšti.
A dal som vám zem, s ktorou ste sa nenamáhali, mestá, ktoré ste nestavali, a bývate v nich, vinice a olivové sady, ktoré ste nevysádzali, a jete z nich. Teraz sa však bojte Pána a slúžte mu verne a úprimne. Odstráňte bohov, ktorým slúžili vaši otcovia v Mezopotámii a v Egypte, a slúžte Pánovi. Ak sa vám nepáči slúžiť Pánovi, tak si dnes vyberte, komu chcete slúžiť: či bohom ktorým slúžili vaši otcovia v Mezopotámii, a či bohom Amorejčanov, v ktorých krajine bývate. No ja a môj dom, my budeme slúžiť Pánovi.“
Ľud odpovedal: „Nech je ďaleko od nás, že by sme opustili Pána a slúžili cudzím bohom. Veď Pán je náš Boh. On vyviedol nás i našich otcov z egyptskej krajiny, z domu otroctva. On robil pred našimi očami veľké znamenia a chránil nás celou cestou, po ktorej sme išli, a medzi všetkými národmi, uprostred ktorých sme prechádzali. Pán vypudil všetky národy i Amorejčanov, obyvateľov krajiny, do ktorej sme vošli. Aj my teda budeme slúžiť Pánovi, lebo on je náš Boh.“
Ale Jozue odvetil ľudu: „Nebudete môcť slúžiť Pánovi. Veď on je Boh svätý, Boh žiarlivý. On vám neprepáči zločiny a hriechy. Ak opustíte Pána a budete slúžiť cudzím bohom, on sa odvráti, pokorí vás a zničí, hoci vám predtým preukazoval dobrodenia.“ Ľud však odvetil Jozuovi: „Nie, budeme slúžiť Pánovi.“ Na to Jozue povedal ľudu: „Sami ste svedkami proti sebe, že ste si vyvolili Pána, aby ste mu slúžili.“ Odpovedali mu: „Áno, sme.“ „Potom odstráňte cudzích bohov spomedzi seba,“ povedal, „a nakloňte svoje srdce k Pánovi, Bohu Izraela.“ A ľud Jozuovi odpovedal: „Budeme slúžiť Pánovi, nášmu Bohu. Budeme zachovávať jeho príkazy.“
V ten deň Jozue uzavrel zmluvu s ľudom a dal mu v Sicheme príkazy a ustanovenia a tieto slová zapísal do knihy Božieho zákona. Vzal veľký kameň a postavil ho tam pod dub, ktorý bol pri Pánovej svätyni. Potom povedal všetkému ľudu: „Hľa, tento kameň bude svedčiť proti vám, lebo počul všetky Pánove slová, ktoré hovoril medzi nami, aby ste ich niekedy nemohli poprieť a nesklamali Pána, svojho Boha.“ Potom ľud prepustil, každého do jeho dedičného podielu.

RESPONZÓRIUM

Joz 24, 16. 24; 1 Kor 8, 5. 6a
R. Nech je ďaleko od nás, že by sme opustili Pána a slúžili cudzím bohom. * Budeme slúžiť Pánovi, nášmu Bohu, budeme zachovávať jeho príkazy.
V. Lebo aj keď sú takí, čo sa nazývajú bohmi, či už na nebi alebo na zemi, my máme iba jedného Boha. * Budeme slúžiť Pánovi, nášmu Bohu, budeme zachovávať jeho príkazy.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Výkladu žalmov od svätého biskupa Ambróza

(Ps 1, 9-12: CSEL 64, 7. 9-10)

Budem spievať duchom, budem spievať aj mysľou

Čo je milšie ako žalm? Preto krásne hovorí sám Dávid: „Chváľte Pána, lebo je dobré ospevovať nášho Boha, lebo je milé hlásať jeho slávu.“ A naozaj. Žalm je požehnaním národa, oslavou Boha, chválou ľudu, jasotom ľudstva, rečou vesmíru, hlasom Cirkvi, ľubozvučným vyznaním viery, úplným obetovaním vôle, radosťou zo slobody, výkrikom šťastia, veselou ozvenou. Krotí hnev, odstraňuje ustarostenosť, uľahčuje zármutok. V noci je zbraňou, cez deň poučením. Je štítom v strachu, sviatkom vo svätosti, obrazom ticha, základom pokoja a svornosti. Veď aj citara vytvára z rôznych a nerovnakých tónov jednu melódiu. Na začiatku dňa sa ozýva žalm, na konci dňa zaznieva žalm.
V žalme zápasí náuka s milosťou. Zároveň sa spieva pre potešenie i učí pre vnútorné obohatenie. S čím sa vlastne nestretneš pri čítaní žalmov? Čítam v nich: „Pieseň lásky“ a rozpálim sa túžbou po svätej láske. Nachádzam v nich milosť zjavenia, svedectvá o zmŕtvychvstaní, dary prisľúbenia. Učím sa tu chrániť sa hriechu a odúčam sa hanbiť sa za pokánie za hriechy.
Čo je teda žalm, ak nie hudobný nástroj čností, na ktorý ctihodný prorok udiera brnkadlom Svätého Ducha a vyludzuje na zemi ľúbe nebeské melódie? A keď on na črevových strunách, čiže na mŕtvych zvyškoch rôznych zvukov, hrá rozličné melódie na Božiu chválu a vysiela do neba pieseň, vtedy nás učí, že najprv musíme zomrieť hriechu, až potom budeme môcť na tomto tele vyludzovať rozmanité čnostné skutky, v ktorých sa dostane k Pánovi prejav našej úcty.
Dávid nás teda učí, že máme spievať vnútri, vnútri spievať žalmy, ako spieval aj Pavol: „Budem sa modliť duchom, budem sa modliť aj mysľou. Budem spievať duchom, budem spievať aj mysľou.“ Musíme svoj život a skutky usmerňovať na vyššie dobrá, aby pôžitok rozkoše nezobudil telesné náruživosti, lebo nimi sa naša duša nevykupuje, ale iba zaťažuje. A svätý Prorok sa priznáva, že spieval na vykúpenie svojej duše, keď hovorí: „Na citare ti, Bože, zahrám, Svätý Izraela. Jasať budú moje pery, keď ti zaspievam, i moja duša, ktorú si vykúpil.“

RESPONZÓRIUM

Ž 92, 2. 4
R. Dobre je oslavovať Pána * A ospevovať meno tvoje, Najvyšší.
V. Na desaťstrunovej harfe a na lutne, spevom a citarou. * A ospevovať meno tvoje, Najvyšší.

MODLITBA
Láskavý Bože, od teba pochádza každé dobro; prosíme ťa, osvecuj náš rozum, aby sme poznali, čo je správne, a posilňuj našu vôľu, aby sme podľa toho aj konali. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:39.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky