## 20. jún 2008

## Piatok, cezročné obdobie, 11. týždeň
3. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Ty, čo tak pevne riadiš svet,
v troch osobách Boh jediný,
prijmi náš vďačný chválospev
pri svite rannej hodiny!

Prebrali sme sa zo spánku,
kým zem si drieme v pokoji,
a prosíme ťa o balzam,
ktorý nám rany vyhojí.

Ak podvodný a temný duch
zviedol nás čarmi klamania,
nech lúče tvojej veleby
z nás temnôt stopu odstránia.

Nech našu myseľ i náš cit
vždy tvoje svetlo preniká,
by sme sa v dennom konaní
nešmykli z tvojho chodníka.

Láskavý Otče, pomôž nám
za tvojím Synom k výšinám,
kde s Duchom, darcom potechy,
nad všetkým vládneš naveky. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Zostávaj, Kriste, v srdciach nám,
nebeská láska spasených,
a do našich sŕdc vylievaj
vrúcnosť sĺz, plaču zbožný vzdych.

S hlbokou vierou pred tebou
Ježišu Kriste stojíme,
odpusť nám všetky prečiny,
s dôverou vrúcne prosíme.

Znamením kríža svätého
i svojím telom presvätým
chráň ľudí sveta celého
predrahou krvou spasených.

Kriste, Kráľ dobrý, láskavý,
buď sláva tebe, Otcovi
i Duchu, ktorý bráni nás,
teraz i večne, v každý čas. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Ustatý som od volania; unavili sa mi oči, čo tak vyzerám svojho Boha.

Žalm 69, 2-22. 30-37
Nadšenie pre Boží dom

Dali mu piť víno zmiešané so žlčou. (Mt 27, 34)

I

Zachráň ma, Bože, *
lebo voda mi vystúpila až po krk.
V bezodnom bahne viaznem a nemám pevnej pôdy pod nohami, *
dostal som sa do hlbín vôd a zalieva ma príval.
Ustatý som od volania, hrdlo mi zachríplo. *
Unavili sa mi oči, čo tak vyzerám svojho Boha.
Viac než mám vlasov na hlave, *
je tých, čo ma bez príčiny nenávidia.
Mocnejší sú tí, čo ma prenasledujú, sú to nepriatelia klamárski; *
musel som vrátiť, čo som neulúpil.

Bože, ty poznáš moju pochabosť *
a moje poklesky nie sú ti skryté.
Nech sa nemusia pýriť pre mňa tí, čo dúfajú v teba, *
Pane, Bože zástupov.
Nech sa nemusia hanbiť pre mňa tí, *
čo ťa hľadajú, Bože Izraela.

Pre teba znášam potupu *
a hanba mi pokrýva tvár.
Svojim bratom som sa stal cudzincom *
a synom svojej matky neznámym.

Stravuje ma horlivosť za tvoj dom, *
padajú na mňa urážky tých, čo ťa urážajú.
V pôstoch som si dušu vyplakal, *
no aj to mi bolo na potupu.

I vrecovinu som si obliekol *
a príslovečným som sa stal.
Utŕhajú si zo mňa tí, čo vysedávajú v bráne, *
a pri víne pospevujú o mne pijani.

Ant. 1 Ustatý som od volania; unavili sa mi oči, čo tak vyzerám svojho Boha.

Ant. 2 Do jedla mi dali žlče, a keď som bol smädný, napojili ma octom.

II

Ale ja, Pane, obraciam sa modlitbou k tebe *
v tomto čase milosti.
Vypočuj ma, Bože, pre svoju veľkú dobrotu, *
pre svoju vernosť mi pomôž.
Vytrhni ma z bahna, aby som sa nepohrúžil doň, †
a budem vytrhnutý z moci svojich nenávistníkov *
i z hlbokých vôd.
Nech ma nezatopí príval vôd, †
nech ma nepohltí hlbina *
a priepasť nezavrie nado mnou pažerák.

Vyslyš ma, Pane, veď si dobrotivý a láskavý; *
pre svoje veľké milosrdenstvo pohliadni na mňa.
Neodvracaj tvár od svojho služobníka, *
veď, hľa, trpím; čím skôr ma vyslyš.

Príď ku mne a zachráň ma, *
so zreteľom na mojich nepriateľov ma vysloboď.
Ty poznáš moju potupu, *
moju hanbu i moje zneuctenie.

Ty vidíš všetkých, čo ma sužujú. *
Potupa mi zlomila srdce a ochabol som.
Čakal som, že dakto bude mať so mnou súcit, no takého som nestretol; *
čakal som, že dakto ma poteší, ale taký sa nenašiel.
Do jedla mi dali žlče, *
a keď som bol smädný, napojili ma octom.

Ant. 2 Do jedla mi dali žlče, a keď som bol smädný, napojili ma octom.

Ant. 3 Hľadajte Boha a srdce vám oživne.

III

Som úbožiak, plný bolesti; *
tvoja pomoc, Bože, ma pozdvihne.
Piesňou chcem Božie meno osláviť *
a velebiť ho chválospevmi.
A Pánovi to bude milšie, ako keby som obetoval býka, *
ako keby som obetoval junca, ktorému rastú rožky a ratice.

Nech zvedia o tom ponížení a nech sa potešia; *
hľadajte Boha a srdce vám oživne.
Lebo Pán vypočuje chudobných *
a nepohŕda svojimi, keď sú v zajatí.
Nech ho chvália nebesia i zem, *
moria a všetko, čo sa hýbe v nich.

Lebo Boh zachráni Sion †
a vybuduje mestá Júdove; *
usadia sa tam a budú ich majetkom.
A zdedia ho potomci jeho služobníkov *
a tí, čo milujú jeho meno, budú v ňom prebývať.

Ant. 3 Hľadajte Boha a srdce vám oživne.

V. Pán nás poučí o svojich cestách.
R. A my budeme kráčať po jeho chodníkoch.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Sudcov

13, 1-25
Zvestovanie Samsonovho narodenia

Synovia Izraela znova robili, čo sa Pánovi nepáči, a on ich vydal na štyridsať rokov do rúk Filištíncov.
Bol istý muž zo Saray, z kmeňa Dan, volal sa Manue. Jeho manželka bola neplodná. Zjavil sa jej Pánov anjel a povedal: „Hľa, si neplodná a bez detí;, no počneš a porodíš syna. Dávaj teda pozor: nepi víno ani iný opojný nápoj a nejedz nič nečisté. Lebo počneš a porodíš syna, ktorého hlavy sa britva nedotkne: chlapec bude už od materského lona zasvätený Bohu a on začne vyslobodzovať Izraela z ruky Filištíncov.“
Ona prišla k svojmu manželovi a povedala mu: „Prišiel ku mne Boží muž, vyzeral ako Boží anjel a vzbudzoval hrôzu. Nepýtala som sa ho, odkiaľ je, a ani on mi neprezradil svoje meno. Povedal mi: ,Hľa, počneš a porodíš syna. Dávaj pozor: nepi víno ani iný opojný nápoj a nejedz nič nečisté. Lebo chlapec bude už od materského lona zasvätený Bohu až do dňa svojej smrti.‘“
Nato sa Manue modlil k Pánovi: "Prosím, Pane, nech príde ešte raz Boží muž, ktorého si poslal, a nech nás poučí, čo máme robiť s chlapcom, ktorý sa má narodiť.“ Boh vypočul Manueho modlitbu a opäť prišiel Boží anjel k žene, keď sedela na poli. Jej manžel Manue nebol s ňou. Rýchlo teda bežala za svojím mužom a zvestovala mu: „Hľa, zjavil sa mi muž, čo prišiel ku mne v onen deň.“ Manue vstal, šiel za svojou ženou a keď prišiel k mužovi, povedal mu: „To si ty, čo si sa rozprával so ženou?“ On odpovedal: „Ja som to.“ Manue mu povedal: „Na čo máme dávať pozor a čo robiť s chlapcom, keď sa splní tvoje slovo?“ Pánov anjel Manuemu odpovedal: „Nech sa chráni všetkého, čo som povedal tvojej žene. Nech nepožíva nič, čo pochádza z viniča, nech nepije víno ani iný opojný nápoj, nech neje nič nečisté a nech zachováva, čo som jej prikázal.“
Manue povedal Pánovmu anjelovi: „Dovoľ, prosím, aby sme ťa zdržali a pripravili ti kozľa.“ Pánov anjel mu odpovedal: „Keby si ma aj zdržal, nebudem jesť tvoj chlieb. Ale ak chceš priniesť zápalnú obetu, obetuj ju Pánovi.“ Manue totiž nevedel, že je to Pánov anjel. Povedal mu: „Ako sa voláš, aby sme si ťa mohli uctiť, keď sa splní tvoje slovo?“ On mu odpovedal: „Prečo sa pýtaš na moje meno? Ono je zázračné.“ Tu Manue vzal kozľa a obetný dar z obilia, položil to na skalu a obetoval Pánovi, ktorý koná zázraky. A on i jeho žena sa prizerali. Keď potom vystúpil plameň z oltára do neba, v plameni vystúpil aj Pánov anjel. Keď to uvidel Manue a jeho manželka, padli tvárou na zem; a viac sa im Pánov anjel nezjavil. Manue hneď pochopil, že to bol Pánov anjel a povedal svojej manželke: „Určite zomrieme, lebo sme videli Boha.“ Žena mu vravela: „Keby nás Pán chcel zabiť, nebol by prijal z našich rúk ani zápalnú, ani suchú obetu, ani by nám nebol toto všetko ukázal, ani by nám nebol niečo také oznámil.“ Keď manželka porodila syna, dala mu meno Samson. Chlapec rástol a Pán ho požehnával. Pánov duch začal v ňom pôsobiť v Machane-Dan (Danovom tábore) medzi Saraou a Estaolom.

RESPONZÓRIUM

Lk 1, 13b. 15b; Sdc 13, 3a. 5
R. Anjel povedal Zachariášovi: Tvoja manželka ti porodí syna a dáš mu meno Ján. Víno a opojný nápoj piť nebude a už v matkinom lone ho naplní Duch Svätý, * Lebo bude zasvätený Bohu.
V. Manueho manželke sa zjavil Pánov anjel a povedal: Počneš a porodíš syna, ktorého hlavy sa britva nedotkne. * Lebo bude zasvätený Bohu.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z traktátu svätého biskupa a mučeníka Cypriána O modlitbe Pána

(Nn. 23-24: CSEL 3, 284-285)

Aby sme zostali v Božom pokoji, veď sme Božie deti

Zreteľne pridal a pripojil zákon, zaväzuje nás presnou podmienkou a zmluvou, že máme žiadať také odpustenie našich vín, ako aj my odpúšťame svojim vinníkom. Aby sme vedeli, že nemôžeme obsiahnuť, o čo vzhľadom na svoje hriechy prosíme, ak nebudeme aj my konať podobne so svojimi hriešnikmi. Preto aj na inom mieste hovorí: „Akou mierou budete merať vy, takou sa nameria aj vám.“ A sluhu, ktorý nechcel odpustiť svojmu spolusluhovi, hoci jemu pán odpustil celú dlžobu, zviažu a vrhnú do žalára. Keď nechcel odpustiť spolusluhovi, stratil, čo obsiahol od pána.
A Kristus to vo svojich prikázaniach veľkou mocou svojho úradu predkladá ešte dôraznejšie. Hovorí: „Keď vstanete modliť sa, odpustite, ak máte niečo proti niekomu, aby aj vám váš Otec, ktorý je na nebesiach, odpustil hriechy. Ale ak neodpustíte vy, ani váš Otec, ktorý je na nebesiach, neodpustí vaše hriechy.“ V deň súdu ti neostane nijaká výhovorka, ak budeš súdiť podľa svojej mienky, a čo urobíš, to budeš aj sám znášať.
Boh prikázal, aby sme boli „v jeho dome“ pokojamilovní, svorní a „jednomyseľní“. A akých nás urobil pri druhom narodení, chce, aby sme takí ako znovuzrodení zostali. Aby sme zostali v Božom pokoji, veď sme Božie deti, a tí, čo majú jedného ducha, majú mať aj jednu dušu a jedno zmýšľanie. Veď Boh neprijíma ani obetu svárlivca a káže mu, aby sa vrátil od oltára a zmieril sa najprv s bratom, aby pokojnými prosbami mohol byť aj Boh uzmierený. Bohu vzácnejšou obetou je náš pokoj, bratská svornosť a ľud spojený jednotou Otca i Syna i Ducha Svätého.
Veď ani pri obetiach, ktoré priniesli Ábel a Kain ako prví, Boh nehľadel na ich dary, ale na srdce, a páčil sa mu dar toho, ktorého srdce sa mu páčilo. Tým, že pokojamilovný a spravodlivý Ábel obetoval Bohu v nevinnosti, poučuje aj ostatných, že majú prichádzať s bázňou pred Bohom, s úprimným srdcom, so spravodlivým zákonom, vo svornom pokoji, keď obetujú dar na oltári. Keď takýto obetoval Bohu, zaslúžene sa čoskoro stal aj sám obetným darom Bohu, prvý podstúpil mučeníctvo a slávou svojej krvi uviedol Pánovo umučenie, lebo mal Pánovu spravodlivosť a pokoj. Takých potom Pán aj korunuje a v deň súdu ich Pán vyslobodí.
Kým nesvorný a svárlivec, čo nežije v pokoji s bratmi, ani keby bol zabitý pre Pánovo meno, ako svedčí Apoštol a Sväté písmo, nebude môcť uniknúť obvineniu z rozbroja medzi bratmi, lebo je napísané: „Kto nenávidí svojho brata, je vrah.“ A vrah nemôže prísť do nebeského kráľovstva ani žiť s Bohom. Nemôže byť s Kristom ten, kto napodobňoval radšej Judáša ako Krista.

RESPONZÓRIUM

Ef 4, 1. 3. 4b; Rim 15, 5b. 6a
R. Prosím vás, aby ste žili dôstojne podľa povolania, ktorého sa vám dostalo, a usilovali sa zachovať jednotu ducha vo zväzku pokoja. * Ako ste aj povolaní v jednej nádeji svojho povolania.
V. Boh nech vám dá, aby ste jedni o druhých zmýšľali rovnako; a tak jednomyseľne, jednými ústami oslavovali Boha. * Ako ste aj povolaní v jednej nádeji svojho povolania.

MODLITBA
Všemohúci Bože, naša sila a nádej, bez teba ľudská slabosť nič nezmôže; vypočuj naše prosby a ustavične nás posilňuj svojou milosťou, aby sme verne plnili tvoje prikázania, a tak sa ti páčili zmýšľaním i skutkami. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:39.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky