## 13. jún 2008

## Sv. Antona Paduánskeho, kňaza a učiteľa Cirkvi, spomienka

Narodil sa v Lisabone v Portugalsku koncom 12. storočia. Prijali ho medzi rehoľných kanonikov svätého Augustína. Čoskoro po kňazskej vysviacke prestúpil k Menším bratom, aby mohol ísť šíriť vieru medzi africké národy. Namiesto toho sa však stal úspešným kazateľom vo Francúzsku a v Itálii, obrátil mnoho bludárov a ako prvý vo svojej reholi učil bratov teológiu. Napísal reči preniknuté múdrosťou a dobrotou. Zomrel v Padove roku 1231.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Najlepší Pastier, knieža dušpastierov,
nábožný ľud, hľa, svätí dnešný sviatok
a ochrancovi v radosti aj v plači
za pomoc vďačí.

Do svojej služby si ho vybral z ľudu,
na svojom kňazstve doprial si mu podiel,
by v tvojom dome svetlom bol a vodcom
a dobrým otcom.

Príkladom učil, pravdou vychovával,
slepého vodil, liečil nemocného,
pre všetkých bol jak rodič starostlivý,
čo bdie a živí.

Kriste, ty svätcov korunuješ v nebi
záslužným vencom. Pomôž svojmu rodu
činom a túžbou kráčať po šľapaji
tých, čo sú v raji.

Najdrahší Otče, zapoj našu chválu,
začleň ju, Kriste, milostivý Kráľu,
v tom Duchu, čo je nám vždy zábezpekou,
do hymnu vekov! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Netrestaj ma, Pane, vo svojom hneve.

Žalm 38
Modlitba hriešnika v najväčšom nebezpečenstve

Všetci jeho známi stáli obďaleč. (Lk 23, 49)

I

Nekarhaj ma, Pane, v svojom rozhorčení *
a netrestaj ma v svojom hneve,
lebo tvoje šípy utkveli vo mne, *
dopadla na mňa tvoja ruka.

Pre tvoje rozhorčenie niet na mojom tele zdravého miesta *
pre môj hriech nemajú pokoj moje kosti.
Hriechy mi prerástli nad hlavu *
a ťažia ma príliš, sťa veľké bremeno.

Ant. 1 Netrestaj ma, Pane, vo svojom hneve.

Ant. 2 Pane, ty poznáš každú moju túžbu.

II

Rany mi zapáchajú a hnisajú *
pre moju nerozumnosť.
Zohnutý som a veľmi skľúčený, *
smutne sa vlečiem celý deň.

Bedrá mi spaľuje horúčka *
a moje telo je nezdravé.
Nevládny som a celý dobitý, *
v kvílení srdca nariekam.

Pane, ty poznáš každú moju túžbu; *
ani moje vzdychy nie sú skryté pred tebou.
Srdce mi búcha, sila ma opúšťa *
i svetlo v očiach mi hasne.

Priatelia moji a moji známi †
odvracajú sa odo mňa pre moju biedu, *
aj moji príbuzní sa ma stránia.
Tí, čo mi číhajú na život, nastavujú mi osídla †
a tí, čo mi stroja záhubu, rozchyrujú o mne výmysly *
a deň čo deň vymýšľajú úklady.

Ant. 2 Pane, ty poznáš každú moju túžbu.

Ant. 3 Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása.

III

Ale ja som sťa hluchý, čo nečuje, *
ako nemý, čo neotvára ústa.
Podobám sa človekovi, čo nepočuje *
a čo nevie obvinenie vyvrátiť.

Pane, pretože v teba dúfam, *
ty ma vyslyšíš, Pane, Bože môj.
A tak hovorím: „Nech sa už neradujú nado mnou; †
a keď sa potknem, *
nech sa nevystatujú nado mňa.“

Ja, pravda, už takmer padám *
a na svoju bolesť myslím ustavične.
Preto vyznávam svoju vinu *
a pre svoj hriech sa trápim.

Moji nepriatelia sú živí a stále mocnejší, *
ba ešte pribudlo tých, čo ma nenávidia neprávom.
Za dobro sa mi odplácajú zlom a tupia ma za to, *
že som konal dobre.

Neopúšťaj ma, Pane; *
Bože môj, nevzďaľuj sa odo mňa.
Ponáhľaj sa mi na pomoc, *
Pane, moja spása.

Ant. 3 Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása.

V. Oči mi mrú túžbou za tvojou pomocou.
R. A za tvojím spravodlivým výrokom.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Jozue

10, 1-14; 11, 15-17
Boží ľud obsadzuje krajinu

Keď jeruzalemský kráľ Adonizedek počul, že Jozue zaujal Haj a zničil ho – ako urobil s Jerichom a jeho kráľom, tak urobil aj s Hajom a jeho kráľom – a že Gabaončania uzavreli s Izraelom mier a zostali medzi nimi, veľmi sa báli. Veď Gabaon bol veľké mesto, ako jedno z kráľovských miest, väčšie ako mesto Haj, a všetci jeho muži boli udatní bojovníci. Preto jeruzalemský kráľ Adonizedek odkázal hebronskému kráľovi Ohamovi, jerimotskému kráľovi Faramovi aj lachinskému kráľovi Jafiovi a eglonskému kráľovi Dabirovi: „Vystúpte ku mne a pomôžte mi dobyť Gabaon, lebo uzavrel mier s Jozuom a so synmi Izraela.“ Zhromaždili sa teda a piati amorejskí králi, jeruzalemský, hebronský, jerimotský, lachinský a eglonský kráľ, vystúpili so svojimi vojskami, utáborili sa okolo Gabaonu a napadli ho.
Ale obyvatelia Gabaonu poslali za Jozuom, ktorý sa vtedy zdržoval v tábore pri Galgale, a odkázali mu: „Neodtiahni pomocnú ruku od svojich služobníkov! Vystúp rýchlo, vysloboď nás a pomôž, lebo sa proti nám zišli všetci amorejskí králi, čo bývajú na horách.“ Tu Jozue vystúpil z Galgaly a s ním celé bojové vojsko, samí udatní muži. A Pán povedal Jozuovi: „Neboj sa ich! Lebo som ich dal do tvojich rúk. Nik z nich sa ti nebude môcť postaviť na odpor.“ A tak Jozue celú noc vystupoval z Galgaly, nečakane na nich zaútočil a Pán ich pred tvárou Izraela uviedol do zmätku. V Gabaone im zasadil veľký úder a prenasledoval ich po ceste, ktorou sa vystupuje do Bethoronu, a bil ich až po Azeku a Makedu. Keď utekali pred synmi Izraela a boli na bethoronskom svahu, Pán na nich metal veľké kamene z neba až po Azeku a oveľa viac ich zomrelo od kameňov krupobitia, ako bolo tých, čo pobili synovia Izraela mečom.
Vtedy hovoril Jozue s Pánom, v ten deň, keď vydal Amorejčanov do rúk synov Izraela, a pred Izraelom povedal:

„Slnko, zastav sa nad Gabaonom
a ty, mesiac, nad údolím Ajalon.“
A zastalo slnko i mesiac,
kým sa národ nepomstil na svojich nepriateľoch.

Vari to nie je napísané v knihe Spravodlivého? A tak zastalo slnko uprostred neba a neponáhľalo sa zapadnúť skoro celý deň. Nikdy predtým ani potom nebolo dňa ako tento, keď Pán poslúchol hlas človeka, lebo Pán bojoval za Izrael.
Ako Pán prikázal svojmu služobníkovi Mojžišovi, tak Mojžiš prikázal Jozuovi a on všetko splnil. Nevynechal ani jedno slovo zo všetkých príkazov, ktoré dal Pán Mojžišovi.
A tak Jozue zaujal celú túto krajinu, hornatý kraj, Nageb, krajinu Gosen, Sefelu, Arabu, izraelské vrchy i roviny, od vrchu Kalvo, ktorý vystupuje k Seiru, až po Baalgad na libanonskej pláni pod vrchom Hermon. Všetkých ich kráľov zajal, porazil a usmrtil.

RESPONZÓRIUM

Ez 34, 13. 15
R. Zhromaždím ovce z krajín a privediem ich do vlasti. * A budem ich pásť na izraelských vrhoch, v dolinách i na lúčinách krajiny.
V. Ja sám budem pásť svoje ovce, ja im dám odpočinok. * A budem ich pásť na izraelských vrhoch, v dolinách i na lúčinách krajiny.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Rečí svätého kňaza Antona Paduánskeho

(I, 226)

Reč je živá vtedy, keď hovoria skutky

Koho naplnil Duch Svätý, hovorí rozličnými jazykmi. Rozličné jazyky, to sú rôzne svedectvá o Kristovi, ako pokora, chudoba, trpezlivosť a poslušnosť. Hovoríme nimi vtedy, keď ich ukazujeme iným na sebe. Reč je živá vtedy, keď hovoria skutky. Nech prestanú, prosím, slová a nech hovoria skutky. Máme veľa slov, ale skutky nijaké. Preto nás Pán preklína, lebo preklial aj figovník, na ktorom nenašiel ovocie, ale iba lístie. Gregor hovorí: „Kazateľa viaže zákon, aby aj konal, čo káže.“ Márne sa vystatuje poznaním zákona, kto skutkami rúca, čo učí.
Apoštoli „hovorili, ako im Duch Svätý dával hovoriť“. Blahoslavený, kto hovorí tak, ako mu dáva Duch Svätý, a nie ako jeho duch! Lebo sú aj takí, čo hovoria zo svojho ducha, kradnú cudzie slová, privlastňujú si ich a predkladajú ich ako svoje. O takýchto a im podobných hovorí Pán u Jeremiáša: „Hľa, ja prídem na prorokov, ktorí kradnú moje slová jeden od druhého. Hľa, ja prídem na prorokov, hovorí Pán, ktorí používajú svoj jazyk a vravia: Hovorí Pán. Hľa, ja prídem na prorokov, ktorí prorokujú lživé sny, hovorí Pán, rozprávajú ich a zvádzajú môj ľud svojimi lžami a svojimi čudami, lebo ja som ich neposlal, ani som ich nepoveril; oni nepomôžu tomuto ľudu, hovorí Pán.“
Hovorme teda, ako nám Duch Svätý dal hovoriť, a pokorne a nábožne ho prosme, nech nám vleje svoju milosť, aby sme deň Turíc naplnili zdokonalením piatich zmyslov a zachovaním Desatora, aby nás naplnil silný duch skrúšenosti a zapálil v nás ohnivé jazyky vyznania, aby sme zapálení a ožiarení mohli v jase svätých vidieť jediného Boha v troch osobách.

RESPONZÓRIUM

Porov. Oz 14, 6b; Ž 92, 13; Sir 24, 4a
R. Spravodlivý rozkvitne ako ľalia, * Naveky bude kvitnúť pred Pánom.
V. V množstve vyvolených má chválu. * Naveky bude kvitnúť pred Pánom.

MODLITBA
Všemohúci a večný Bože, vo svätom Antonovi si dal svojmu ľudu vynikajúceho kazateľa a mocného pomocníka v núdzi; daj, aby sme na jeho príhovor žili podľa kresťanských zásad a vo všetkých protivenstvách cítili tvoju ochranu. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:39.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky