## 12. august 2008

## Utorok, cezročné obdobie, 19. týždeň
3. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Účastník svetla Otcovho,
ty sám si svetlo svetla, deň,
keď v noci na spev vstávame,
stoj pri nás ako pochodeň.

Nech zmizne z mysle temrava,
démonov zberbu odožeň,
nech údy nie sú ťarbavé,
nech opustí nás nočný sen.

Nám, Kriste, milostivý buď,
nám, ktorí v teba veríme,
nech telu, duši osoží,
o čo ťa v piesňach prosíme.

Sláva buď, Kriste, kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Blažená Svätá Trojica,
ty všetko tvoríš, spravuješ;
na práce deň nám darúvaš
a noc na spánok určuješ.

Preto ti ráno, večer tiež
aj vo dne, v noci spievame;
nech tvoja sláva, dobrota
naveky s nami zostane.

Hľa, koríme sa v pokore
pred tebou trošku nesmelí,
spoj naše spevy so spevmi,
čo v nebi nôtia anjeli.

Vyslyš nás, Otče láskavý,
pomôž nám, Kriste, Kráľ slávy,
s Otcom i Duchom Boh pravý,
a vládni, kraľuj nad nami. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Boh vstáva a spred jeho tváre utekajú tí, čo ho nenávidia.

Žalm 68
Pán vchádza ako víťaz

Do výšav vystúpil, so sebou vzal zajatcov, ľuďom dal dary. (Ef 4, 8)

I

Boh vstáva a jeho nepriatelia sa tratia, *
spred jeho tváre utekajú tí, čo ho nenávidia.
Ako sa rozplýva dym, tak ich rozháňa; †
ako sa vosk roztápa ohňom, *
tak spred Božej tváre miznú hriešnici.
Ale spravodliví sa môžu tešiť a jasať pred Božou tvárou *
a v radosti sa veseliť.

Spievajte Bohu a jeho meno žalmom velebte. †
Pripravte cestu tomu, čo sa vznáša nad oblakmi: *
jeho meno je Pán.
Plesajte pred ním; †
on je otec sirôt a záchranca vdov, *
on je Boh vo svojom svätom príbytku.
On je Boh, čo opusteným dáva prebývať v domoch, †
väzňov privádza k šťastiu, *
no odbojníci zostanú v zemi pustej.

Bože, keď si kráčal na čele svojho ľudu *
a prechádzal púšťou, zem sa zatriasla.
Pred tvárou Boha zo Sinaja sa rozpršala aj obloha, *
pred tvárou Boha Izraela.
Zoslal si, Bože, zúrodňujúci dážď *
a vzpružil si svoju ochabnutú krajinu.
Prebývajú v nej tvoje tvory, *
pre chudobného si ju pripravil vo svojej dobrote, Bože.

Ant. 1 Boh vstáva a spred jeho tváre utekajú tí, čo ho nenávidia.

Ant. 2 Náš Boh je Boh spásy, on je Pán, čo zo smrti dáva uniknúť.

II

Pán vyslovuje slovo; *
nesmierny zástup panien ohlasuje dobrú zvesť:
„Utekajú králi, utekajú s vojskami *
a korisť delí krásavica domu.
Kým ste vy spali uprostred košiara, *
striebrom sa zaskveli krídla holubice a jej pierka žltým zlatom.
Keď tam Všemohúci rozháňal kráľov, *
snehom sa zabelel Selmon.“

Vrch bášanský je vrch Boží, *
pohorie Bášanu má veľa štítov.
Prečo vy, strmé štíty, závidíte vrchu, †
na ktorom sa Bohu zapáčilo prebývať? *
Veď Boh tam bude bývať naveky.
Božích vozov sú desaťtisíce tisícov: *
Pán tiahne zo Sinaja do svätyne.
Do výšav si vystúpil, so sebou si vzal zajatcov, †
ľudí si prijal do daru, *
aby u Pána Boha mohli bývať aj buriči.

Nech je velebený Pán deň čo deň; *
nesie nás Boh, naša spása.
Náš Boh je Boh spásy, *
on je Pán, čo zo smrti dáva uniknúť.
Veď Boh rozbíja hlavy svojim nepriateľom *
aj vlasaté temeno tým, čo zotrvávajú v hriechoch.

I povedal Pán: „Z vrchov Bášanu ich privediem, *
vyvediem ich z morských hlbín,
aby sa tvoja noha zmáčala v krvi *
a jazyky tvojich psov aby dostali podiel z nepriateľov.“

Ant. 2 Náš Boh je Boh spásy, on je Pán, čo zo smrti dáva uniknúť.

Ant. 3 Spievajte Bohu, zemské kráľovstvá, na harfách hrajte Pánovi.

III

Prizerajú sa, Bože, ako vstupuješ, *
ako ty, môj Boh a kráľ, vstupuješ do svätyne.
Na čele idú speváci, na konci zasa harfisti *
a uprostred dievčatá bijúce na bubny.
„Na zhromaždeniach Boha velebte, *
velebte Pána, potomci Izraela.“
Vpredu ich vedie mladučký Benjamín, †
kniežatá Júdove v šíku bojovom, *
kniežatá Zabulonove, kniežatá Neftaliho.

Prejav, Bože, svoju moc, *
upevni, Bože, čo si v nás vykonal.
Nech pre tvoj chrám v Jeruzaleme *
králi prinášajú dary.
Zažeň obludu, čo sa skrýva v tŕstí, †
čriedu býkov s teľcami národov; *
nech sa ti s prútmi striebra pokoria.
Rozplaš národy, čo bažia za vojnou. †
Z Egypta prídu veľmoži, *
Etiópia vystrie svoje ruky k Bohu.

Spievajte Bohu, zemské kráľovstvá, *
na harfách hrajte Pánovi, hrajteže Bohu,
čo sa nesie na odvekých nebesiach k východu; *
hľa, dvíha svoj hlas, svoj mocný hlas.

Uznajte Božiu moc. †
Nad Izraelom jeho veleba *
a jeho moc až nad oblaky.
Vznešený si, Bože, vo svojej svätyni. †
Boh Izraela sám dáva silu i statočnosť svojmu ľudu. *
Zvelebený buď, Bože.

Ant. 3 Spievajte Bohu, zemské kráľovstvá, na harfách hrajte Pánovi.

V. Budem počúvať, čo povie Pán, Boh.
R. On ohlási pokoj svojmu ľudu.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Micheáša

3, 1-12
Pre hriechy kniežat bude zničený Jeruzalem

„Počúvajte, Jakubove kniežatá
a vodcovia Izraelovho domu:
Nie je vašou úlohou poznať právo?“
Ale vy nenávidíte dobro a milujete zlo.
Násilím z nich zdierate kožu
a mäso z ich kostí.
Oni požierajú mäso môjho ľudu
a sťahujú z nich kožu,
lámu im kosti
a sekajú ako upečené mäso v kotle,
ako mäso v hrnci.
Potom budú volať k Pánovi,
ale nevyslyší ich,
v tom čase
skryje svoju tvár pred nimi,
lebo páchali veľmi zlé skutky.

Toto hovorí Pán o prorokoch,
ktorí zvádzajú môj ľud,
ktorí hlásajú pokoj,
keď majú čo hrýzť svojimi zubami,
ale ak im niekto nedá nič do úst,
vyhlasujú proti nemu svätú vojnu.
Preto na vás príde noc bez videnia
a tma bez veštenia.
Zapadne nad prorokmi slnko
a zatmie sa nad nimi deň.
Zahanbia sa jasnovidci,
budú sa hanbiť veštci.
Všetci si zakryjú pery,
lebo niet Božej odpovede.
Ja som však naplnený
silou Pánovho Ducha,
právom i mocou,
aby som oznámil Jakubovi jeho zločin
a Izraelu jeho hriech.

Počúvajte toto, kniežatá Jakubovho domu
a sudcovia domu Izraelovho,
vy, ktorým sa prieči právo
a prevraciate všetko, čo je priame,
ktorí budujete Sion na krvi
a Jeruzalem na neprávosti.
Jeho kniežatá súdia za dary,
jeho kňazi učia za odmenu
a jeho proroci veštia za peniaze.
Pritom sa spoliehajú na Pána a hovoria:
„Či nie je medzi nami Pán?
Nepríde na nás nešťastie.“
Preto vašou vinou
rozorú Sion ako pole,
Jeruzalem bude ako hromada kamenia
a chrámový vrch ako zalesnená výšina.

RESPONZÓRIUM

Ž 79, 1; Dan 3, 42. 29a
R. Bože, pohania vtrhli do tvojho dedičstva, poškvrnili tvoj svätý chrám a Jeruzalem obrátili na rumy. * Nezahanbi nás, ale zaobchádzaj s nami podľa svojho veľkého milosrdenstva.
V. Pretože sme zhrešili a zločinne konali, odpadli sme od teba. * Nezahanbi nás, ale zaobchádzaj s nami podľa svojho veľkého milosrdenstva.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z traktátu biskupa Teodoreta Cyrénskeho O Pánovom vtelení

(N. 28: PG 75, 1467-1470)

Jeho rany nás uzdravili
Naším liekom sú muky nášho Záchrancu. Poučuje nás o tom prorok, keď hovorí: „On niesol naše hriechy a za nás trpel. No my sme ho pokladali za zbitého, doráňaného a pokoreného. On bol prebodnutý pre naše hriechy, pre naše zločiny strýznený. On pre náš pokoj znášal trest a jeho rany nás uzdravili. Všetci sme blúdili ako ovce. Preto ho viedli ako ovcu na zabitie, ako baránka, ktorý onemel pred strihačmi.“
Ako keď pastier vidí rozptýlené ovce, jednu ovcu chytí rukou a vedie ju na pastvu, ktorá sa jej páči, a týmto príkladom pritiahne k sebe aj ostatné, tak aj Božie Slovo, keď videlo, ako ľudstvo blúdi, vzalo prirodzenosť sluhu a spojilo sa s ňou, prostredníctvom nej obrátilo k sebe celú ľudskú prirodzenosť a tých, ktorých zle pásli a ktorí boli vydaní napospas vlkom, priviedlo na Božie pastviny.
Preto si náš Záchranca vzal našu prirodzenosť, preto sa Kristus Pán podujal na spásne umučenie, podstúpil smrť a dal sa pochovať, zvrhol to staré tyranstvo a tým, čo podliehali porušiteľnosti, prisľúbil neporušiteľnosť. Lebo obnovil a znova postavil zborený chrám a aj mŕtvym aj tým, čo očakávali jeho zmŕtvychvstanie, ukázal pravosť a spoľahlivosť prisľúbení.
Hovorí sa: „Ako si on vzal vašu prirodzenosť, s ktorou sa spojilo a bývalo v nej božstvo, a tak dosiahol zmŕtvychvstanie, a ako odložil porušiteľnosť a utrpenie, a tak dosiahol neporušiteľnosť a nesmrteľnosť, podobne sa aj vy vyslobodíte z krutého otroctva smrti, odmietnete porušiteľnosť i utrpenie a oblečiete si neporušiteľnosť.“
Preto poslal všetkým ľuďom po apoštoloch aj dar krstu. Povedal: „Choďte teda, učte všetky národy a krstite ich v mene Otca i Syna i Ducha Svätého.“ Krst je akousi siluetou, obrazom Pánovej smrti. „Lebo ak sme s ním zrástli a stali sa podobnými jeho Synovi v smrti,“ hovorí Pavol, „budeme mu podobní aj v zmŕtvychvstaní.“

RESPONZÓRIUM

Jn 10, 15b. 18a; Jer 12, 7
R. Svoj život položím za ovce. * Nik mi ho neberie, ja ho dávam sám od seba.
V. Opustil som svoj dom, odmietol som svoje dedičstvo; miláčika svojej duše vydal som do rúk jej nepriateľov. * Nik mi ho neberie, ja ho dávam sám od seba.

MODLITBA

Všemohúci a večný Bože, osmeľujeme sa volať ťa Otcom, lebo si nás prijal za svojich; pomáhaj nám stále rásť v synovskej láske, aby sme raz dosiahli prisľúbené dedičstvo. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:41.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky