## 11. august 2008

## Sv. Kláry, panny, spomienka

Narodila sa v Assisi roku 1193. Svojho rodáka Františka nasledovala na ceste chudoby. Stala sa matkou a zakladateľkou rehole klarisiek. Viedla prísny život, ale bohatý na skutky lásky a nábožnosti. Zomrela roku 1253.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

V tento deň zbožnosť veriacich
piesňami pannu velebí,
ktorá sa slávou, čistotou
jak hviezda skveje na nebi.

Panna, čo k chválam Kristovým
prispela mužnou pevnosťou,
k zborom sa nebies vznešeným
dnes druží s veľkou radosťou.

Krehkosti tela premohla,
cudnosťou v srdci vždy čistom
zvodnosťou sveta pohrdla,
po stopách išla za Kristom.

Spravuj nás, Kriste, podľa nej,
pred nepriateľmi chráň svoj ľud,
nás v čnostiach stále upevňuj
a odstráň od nás všetok blud.

Ježišu, Synu Márie,
tvoj domov zdobia ľalie.
S Otcom a s Duchom potechy
nech ti je sláva naveky! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Náš Boh prichádza a už nemlčí.

Žalm 50
Pravá úcta k Bohu

Neprišiel som Zákon zrušiť, ale naplniť. (Mt 5, 17)

I

Zvrchovaný Boh, Pán, prehovoril *
a vyzval zem od východu slnka až po jeho západ.
Zo Siona plného nádhery zažiaril Boh; *
náš Boh prichádza a už nemlčí:
pred ním je žeravý oheň *
a vôkol neho búrka mohutná.

On nebo i zem volá z výšavy *
na súd nad svojím národom:
„Zhromaždite mi mojich svätých, *
čo zmluvu so mnou spečatili obetou.“
A nebesia zvestujú jeho spravodlivosť, *
veď sudcom je sám Boh.

Ant. 1 Náš Boh prichádza a už nemlčí.

Ant. 2 Obetuj Bohu obetu chvály.

II

„Počuj, ľud môj, chcem hovoriť; †
teba, Izrael, idem usvedčiť *
ja, Boh, čo tvojím Bohom som.
Neobviňujem ťa pre tvoje obety, *
veď tvoje žertvy stále sú predo mnou.
Viac z tvojho domu býčky neprijmem *
ani capov z tvojich čried.

Lebo mne patrí všetka lesná zver, *
tisícky horskej zveriny.
Poznám všetko vtáctvo lietavé, *
moje je i to, čo sa hýbe na poli.
Aj keď budem hladný, nebudem pýtať od teba; *
veď moja je zem i s tým, čo ju napĺňa.

Vari ja hovädzie mäso jedávam *
alebo pijem krv kozľaciu?
Obetuj Bohu obetu chvály *
a Najvyššiemu svoje sľuby splň.
A vzývaj ma v čase súženia: *
ja ťa zachránim a ty mi úctu vzdáš.“

Ant. 2 Obetuj Bohu obetu chvály.

Ant. 3 Lásku chcem, a nie obetu; poznanie Boha viac ako zápalnú obetu.

III

No hriešnikovi Boh hovorí: †
„Prečo odriekaš moje príkazy *
a moju zmluvu v ústach omieľaš?
Veď ty nenávidíš poriadok *
a moje slovo odmietaš.

Keď vidíš zlodeja, pridávaš sa k nemu *
a s cudzoložníkmi sa spolčuješ.
Zo svojich úst vypúšťaš zlo *
a klamstvá snuje tvoj jazyk.

Vysedávaš si a ohováraš svojho brata, *
syna svojej matky potupuješ.
Toto páchaš, a ja by som mal mlčať? †
Myslíš si, že ja som ako ty: *
teraz ťa obviňujem a hovorím ti to do očí.

Pochopte to, vy, čo zabúdate na Boha, *
inak vás zahubím a nik vám nepomôže.
Kto prináša obetu chvály, ten ma ctí; *
a kto kráča bez úhony,
tomu ukážem Božiu spásu.“

Ant. 3 Lásku chcem, a nie obetu; poznanie Boha viac ako zápalnú obetu.

V. Počúvaj, ľud môj, chcem hovoriť.
R. Ja, Boh, čo tvojím Bohom som.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Ozeáša

14, 2-10
Výzva na obrátenie. Prísľub záchrany

Toto hovorí Pán:
„Vráť sa, Izrael, k Pánovi, svojmu Bohu,
lebo si uviazol vo svojej neprávosti.
Pripravte si slová,
vráťte sa k Pánovi
a povedzte mu: ,Odpusť všetku vinu,
prijmi, čo je dobré,
chceme splácať plodom svojich perí.
Asýrsko nás nezachráni;
už nevysadneme na koňa
a už nebudeme hovoriť
o dielach svojich rúk: Naši bohovia,
lebo sirota u teba nájde milosrdenstvo.‘

,Vyliečim ich nevernosť,
úprimne ich budem milovať,
lebo sa môj hnev od nich odvrátil.
Budem pre Izrael ako rosa,
kvitnúť bude ako ľalia,
korene zapustí ako Libanon.
Jeho konáre sa rozrastú,
nádherný bude ako oliva
a voňať bude ako Libanon.
Vrátia sa a v mojej tôni sa usadia,
pestovať budú pšenicu
a rozkvitnú ako vinica,
ktorá má chýr ako víno z Libanonu.
Efraim, čo chce ešte s modlami?
Ja ho vyslyším a zhliadnem na neho.
Ja som ako jedľa stále zelená.
Odo mňa pochádza tvoje ovocie.‘

Kto je múdry, nech to pochopí,
kto je rozumný, nech to rozpozná!
Lebo priame sú cesty Pánove
a spravodliví po nich kráčajú;
no vzbúrenci na nich zahynú.“

RESPONZÓRIUM

Oz 14, 5. 6ab
R. Vyliečim ich nevernosť, úprimne ich budem milovať, * Lebo sa môj hnev od nich odvrátil.
V. Budem pre Izrael ako rosa, kvitnúť bude ako ľalia. * Lebo sa môj hnev od nich odvrátil.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z listu svätej panny Kláry svätej Anežke Pražskej

(Edit. I. Omaechevarria, Escritos de Sancta Clara, Madrid 1970, pp. 339-341)

Pozorne sleduj Kristovu chudobu, poníženosť a lásku

Nepochybne šťastný je ten, kto dostáva možnosť zúčastniť sa na posvätnej hostine a celým srdcom sa primknúť k tomu, ktorého krásu bez prestania obdivujú všetky blahoslavené nebeské zástupy. Veď jeho náklonnosť dojíma, uvažovanie o ňom posilňuje, jeho dobrota nasycuje, jeho lahodnosť napĺňa, spomienka na neho je ako príjemné brieždenie, na jeho vôňu ožijú mŕtvi a videnie jeho slávy bude oblažovať všetkých obyvateľov nebeského Jeruzalema. Tento Jeruzalem je odblesk večnej slávy, „odblesk večného svetla a zrkadlo bez škvrny“; preto sa denne dívaj do tohoto zrkadla, kráľovná, nevesta Ježiša Krista, a stále v ňom skúmaj svoju tvár, aby si sa celá znútra i navonok obliekla do pestrého rúcha, prikrášlila sa kvetmi a oblekmi všetkých čností, ako sa patrí na dcéru a celkom čistú nevestu najvyššieho Kráľa. V tomto zrkadle sa skveje blahoslavená chudoba, svätá poníženosť a nevýslovná láska, ako to môžeš s Božou milosťou vidieť po celom zrkadle.
Pozorne sleduj začiatok tohoto zrkadla, totiž chudobu uloženého v jasliach a zavinutého do plienok. Obdivuhodná poníženosť, úžasná chudoba! Kráľ anjelov, Pán neba i zeme leží v jasliach. Uprostred zrkadla si všimni poníženosť alebo aspoň blahoslavenú chudobu, nespočitateľné námahy a bolesti, ktoré znášal pre vykúpenie ľudského pokolenia. A na konci toho istého zrkadla pozoruj nevýslovnú lásku, pre ktorú sa rozhodol trpieť na dreve kríža a zomrieť na ňom tou najpotupnejšou smrťou. Preto samo zrkadlo, pribité na dreve kríža, pripomínalo okoloidúcim, čo by im nemalo uniknúť: „Vy všetci, čo idete po ceste, pozrite sa a hľaďte, či je bolesť ako bolesť moja.“ On volá a kvíli a my mu odpovedzme jednohlasne a jednomyseľne: „Moja duša na to stále myslí a chradne vo mne.“ Tu sa teda čoraz viac rozpaľuj žiarom lásky, kráľovná nebeského kráľa.
Keď okrem toho hľadíš na jeho neopísateľný pôvab, bohatstvo a večnú úctu a zavzdycháš od nesmiernej túžby a lásky srdca, zvolaj: „Tiahni ma a pobežíme za tebou, za vôňou tvojich olejov,“ nebeský ženích. Budem bežať a nezastanem, kým ma nevovedieš do vínnej komôrky, dokiaľ nebude tvoja ľavica pod mojou hlavou a tvoja pravica ma nebude šťastne objímať a nepobozkáš ma najslastnejším bozkom svojich úst. Keď budeš o tom uvažovať, spomeň si na svoju úbohú matku a vedz, že som si milú spomienku na teba nezmazateľne vpísala do tabúľ svojho srdca a že si mi zo všetkých najdrahšia.

RESPONZÓRIUM

Ž 73, 26; Flp 3, 8b. 9a
R. Hynie mi telo i srdce, * No Boh je Boh môjho srdca a podiel večitý.
V. Všetko som stratil, aby som získal Krista a našiel sa v ňom. * No Boh je Boh môjho srdca a podiel večitý.

MODLITBA
Dobrotivý Bože, ty si vložil do srdca svätej Kláry veľkú lásku k evanjeliovej chudobe; na jej príhovor nám pomáhaj nasledovať Ježiša Krista v duchu chudoby, aby sme si zaslúžili naveky žiť s tebou v nebeskom kráľovstve. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:41.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky