## 14. október 2008

## Utorok, cezročné obdobie, 28. týždeň
4. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Hoc je noc, bdejme a ochotne vstaňme,
o svätých žalmoch pritom rozjímajme
a vrúcnym srdcom Bohu zaspievajme
ľúbezné hymny.

Kráľovi nášmu vzdajme česť a chválu,
nech je náš život Bohu na oslavu,
aby sme všetci v nebi mali slávu
s jeho svätými.

Daj nám to, Bože, veď sme tvoje deti,
Otec, Syn Boží, Tešiteľ Duch Svätý;
nech po celom svete zbožný spev letí
na vašu slávu. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Ku našim prosbám nakloň svoj sluch, Pane,
Bože, k nám schýľ sa v láskavosti svojej,
vypočuj prosby svojich služobníkov
v modlitbe vrúcnej.

Láskavo zhliadni zo svätého trónu,
zjasnenou tvárou lampáše hneď zapáľ
oleja nášho a temnotu vyžeň
zo srdca všetku.

Hriechy nám odplav v hojnej láskavosti,
nečisté škvrny umy, rozlám putá,
ušetri hriešnych, zdvihni tých, čo padli,
pravicou svojou.

Sláva buď Bohu, večitému Otcu,
sláva i Synu, zrodenému z Otca,
sláva i Duchu Svätému, čo vládne
po všetky veky. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pane, nech dôjde ku tebe moje volanie; neskrývaj svoju tvár predo mnou.

Žalm 102
Vyhnancove sľuby a prosby

Boh nás potešuje v každom súžení. (2 Kor 1, 4)

I

Pane, vyslyš moju modlitbu *
a moje volanie nech dôjde ku tebe.
Neskrývaj svoju tvár predo mnou; †
v deň môjho súženia *
nakloň ku mne svoj sluch.
Kedykoľvek ťa budem vzývať, *
čím skôr ma vypočuj.
Lebo moje dni sa tratia ako dym *
a kosti mám rozpálené sťa pahreba.
Moje srdce je zdeptané ako tráva a vysychá, *
takže zabúdam jesť svoj chlieb.
Od samého náreku *
som iba kosť a koža.

Som ako pelikán na púšti, *
ako kuvik uprostred zrúcanín.
Nemôžem spať *
a som ako osamelý vrabec na streche.
Moji nepriatelia ma potupujú každý deň, *
preklínajú ma tí, čo zúria proti mne.

Veď popol jedávam ako chlieb *
a nápoj miešam so slzami;
to pre tvoj hnev a výčitky, *
lebo ty si ma najprv vyzdvihol a potom odsotil.
Moje dni sú ako tieň, ktorý sa nakláňa, *
a ja schnem sťa tráva.

Ant. 1 Pane, nech dôjde ku tebe moje volanie; neskrývaj svoju tvár predo mnou.

Ant. 2 Pane, zhliadni na modlitbu núdznych.

II

Ale ty, Pane, trváš večne *
a spomienka na teba z pokolenia na pokolenie.
Vstaň a zľutuj sa nad Sionom, †
lebo už je čas, aby si sa nad ním zľutoval, *
lebo už je tu ten čas.
Veď tvoji služobníci milujú jeho kamene *
a ľútostia nad jeho troskami.

Tvojho mena, Pane, budú sa báť pohania *
a tvojej slávy všetci zemskí králi;
lebo Pán vystaví Sion *
a zjaví sa vo svojej sláve.
Zhliadne na modlitbu núdznych *
a nepohrdne ich prosbami.

Nech sa to zaznačí pre pokolenie budúce *
a obnovený ľud oslávi Pána.
Veď Pán hľadí zo svojej vznešenej svätyne *
a z nebies pozerá na zem;
čuje nárek zajatých *
a odsúdeným na smrť vracia slobodu,
aby na Sione hlásali meno Pánovo *
a v Jeruzaleme jeho slávu,
keď sa tam zídu vospolok národy *
a kráľovstvá, aby slúžili Pánovi.

Ant. 2 Pane, zhliadni na modlitbu núdznych.

Ant. 3 Pane, ty si stvoril zem, aj nebesia sú dielom tvojich rúk.

III

Cestou mi sily podlomil *
a skrátil moje dni.
Hovorím: „Bože môj, †
neber ma v polovici mojich dní; *
tvoje roky trvajú z pokolenia na pokolenie.
Na začiatku si stvoril zem, *
aj nebesia sú dielom tvojich rúk.
Ony sa pominú, ale ty zostaneš; †
rozpadnú sa sťa odev, *
vymeníš ich ako rúcho a zmenia sa.

Ale ty ostávaš vždy ten istý *
a tvoje roky sú bez konca.
Deti tvojich služobníkov budú bývať v bezpečí *
a ich potomstvo bude pevné pred tebou.“

Ant. 3 Pane, ty si stvoril zem, aj nebesia sú dielom tvojich rúk.

V. Počúvaj, ľud môj, moju náuku.
R. Nakloň sluch k slovám mojich úst.

PRVÉ ČÍTANIE

Začiatok Knihy proroka Zachariáša

1, 1 – 2, 4
Videnie obnovy Jeruzalema

V ôsmom mesiaci, v druhom roku Dária, zaznelo Pánovo slovo prorokovi Zachariášovi, synovi Barachiáša, syna Addu: „Pán sa veľmi rozhneval na vašich otcov. Povieš im: Toto hovorí Pán zástupov: Obráťte sa ku mne, hovorí Pán zástupov, a ja sa obrátim k vám, hovorí Pán zástupov. Nebuďte ako vaši otcovia, ku ktorým volali niekdajší proroci: Toto hovorí Pán zástupov: Zanechajte svoje zlé cesty a svoje zlé zámery. Ale nepočúvali, ani si ma nevšimli, hovorí Pán. Kde sú vaši otcovia? A proroci budú vari žiť naveky? Ale azda moje slová a moje prikázania, ktoré som odovzdal svojim služobníkom prorokom, nedosiahli vašich otcov? Takže sa obrátili a povedali: ,Ako si Pán zástupov zaumienil urobiť s nami, podľa našich ciest a podľa našich skutkov, tak s nami urobil.‘“
V dvadsiaty štvrtý deň jedenásteho mesiaca, čiže mesiaca Sabat, v druhom roku Dária, zaznelo Pánovo slovo prorokovi Zachariášovi, synovi Barachiáša, syna Addu: „V noci som videl muža, sedel na ryšavom koni a stál v hlbine medzi myrtami. Za ním boli kone ryšavé, plavé a biele. I povedal som: ,Kto sú to, môj Pane?‘ A anjel, čo so mnou hovoril, mi povedal: ,Ja ti ukážem, kto sú to.‘ Tu povedal muž, ktorý stál medzi myrtami: ,To sú tí, ktorých poslal Pán, aby prešli zem.‘ A oni povedali Pánovmu anjelovi, ktorý stál medzi myrtami: ,Poprechodili sme zem a celá zem je obývaná a v pokoji.‘
A Pánov anjel povedal: ,Pane zástupov, dokedy sa ešte nezmiluješ na Jeruzalemom a nad judejskými mestami, na ktoré si sa rozhneval? Toto je už sedemdesiat rokov!‘ A Pán odpovedal anjelovi, čo hovoril so mnou dobré slová, slová útechy. A anjel, čo hovoril so mnou, mi povedal: ,Volaj: Toto povedal Pán zástupov: Veľmi horlím za Jeruzalem a za Sion, ale veľmi sa hnevám na bohaté národy, lebo keď som sa málo hneval, oni napomáhali zlo. Preto toto hovorí Pán: Vrátim sa k Jeruzalemu s milosrdenstvom. Postavia v ňom môj dom, hovorí Pán zástupov, a meraciu šnúru natiahnu nad Jeruzalemom. A ešte volaj: Toto hovorí Pán zástupov: Ešte budú moje mestá oplývať dobrami a Pán ešte poteší Sion a vyvolí si Jeruzalem.‘
Tu som zdvihol oči a videl som štyri rohy. Anjelovi, čo hovoril so mnou, som povedal: ,Čo je to?‘ On mi povedal: ,To sú rohy, ktoré rozmetali Júdu, Izrael a Jeruzalem.‘ A Pán mi ukázal štyroch kováčov. Povedal som: ,Čo idú títo robiť?‘ On odpovedal: ,To sú rohy, ktoré rozmetali Júdu, každého muža zvlášť, takže nik z nich nezodvihol hlavu. A títo ich prišli zastrašiť, aby zrazili rohy národom, ktoré zdvihli roh proti judejskej krajine, aby ju rozmetali.‘“

RESPONZÓRIUM

Zach 1, 16a; Zjv 21, 23
R. Vrátim sa k Jeruzalemu s milosrdenstvom. * Postavia v ňom môj dom.
V. Mesto nepotrebuje ani slnko ani mesiac, lebo jeho lampou je Baránok. * Postavia v ňom môj dom.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z poučení svätého opáta Kolumbána

(Instr. De compunctione, 12, 2-3:
Opera, Dublin 1957, pp. 112-114)

Večné svetlo v chráme večného Veľkňaza

Akí blahoslavení, akí šťastní sú „sluhovia, ktorých Pán pri svojom príchode nájde bdieť“. Blahoslavené bdenie, keď sa bdie pri Bohu, pôvodcovi všetkého, ktorý všetko napĺňa a všetko presahuje.
Kiežby aj mňa nepatrného, no predsa len svojho služobníka, tak prebudil zo spánku nečinnosti a zapálil takým ohňom božskej lásky, aby až nad hviezdy vyšľahol plameň jeho lásky a túžba po jeho nesmiernej láske, aby ustavične horel v mojom vnútri božský oheň.
Kiežby som si zaslúžil, aby moja lampa v noci vždy horela v chráme môjho Pána a svietila všetkým, čo vchádzajú do domu môjho Boha. Pane, daj mi, prosím ťa, v mene tvojho Syna, môjho Boha Ježiša Krista takú lásku, ktorá nevie ochabnúť, aby sa moja lampa vedela rozsvietiť a nevedela zhasnúť, aby mne horela a iným svietila.
Ty, Kriste, náš najmilší Spasiteľ, zažíhaj naše lampy, aby ustavične svietili v tvojom chráme a dostávali večné svetlo od teba, večného svetla, aby boli presvietené naše tmy a temnoty sveta od nás ušli.
Môj Ježišu, daruj, prosím, mojej lampe toľko svojho svetla, aby sa mi v jej svetle zjavila tá svätyňa svätých, v ktorej prebývaš ty, večný Veľkňaz večných časov, a vstupuješ do nej cez stĺporadie svojho veľkého chrámu, aby som tam ustavične iba teba videl, na teba hľadel a po tebe túžil. Aby som láskou hľadel iba na teba a aby moja lampa stále svietila a horela pred tebou.
Ukáž nám, prosím, milovaný Spasiteľ, keď klopeme, aby sme ťa poznali a iba teba milovali, teba jediného milovali, jedine po tebe túžili, o tebe jedinom vo dne v noci rozjímali a stále o tebe premýšľali. Roznieť v nás toľko svojej lásky, koľkou sa patrí mať rád a milovať teba, Boha, aby celé naše vnútro zaujala láska k tebe, aby sa nás celých zmocnila láska k tebe, aby všetky naše zmysly naplnila láska k tebe, aby sme okrem teba, ktorý si večný, nevedeli nič iné milovať, aby nebolo v našom ovzduší, na tejto zemi a v našom mori toľko vody, koľko by dokázalo túto lásku v nás vyhasiť, podľa toho: „Ani veľké vody lásku neuhasia.“
Aby sa to aj v nás aspoň čiastočne splnilo, nech nám dá náš Pán, Ježiš Kristus, ktorému sláva na veky vekov. Amen.

RESPONZÓRIUM

Iz 60, 19-20a
R. Už nebudeš potrebovať svetlo slnka vo dne, jas mesiaca ti svietiť nebude. * Pán bude tvojím večným svetlom a tvoj Boh bude tvojou slávou.
V. Už nikdy nezapadne tvoje slnko a z tvojho mesiaca nebude ubúdať. * Pán bude tvojím večným svetlom a tvoj Boh bude tvojou slávou.

MODLITBA

Prosíme ťa, všemohúci Bože, nech nás tvoja milosť ustavične predchádza i sprevádza, aby sme vždy horlivo konali dobré skutky. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:42.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky