## 9. október 2008

## Sv. Jána Leonardiho, kňaza, ľubovoľná spomienka

Narodil sa pri Lukke v Toskánsku roku 1541. Vyučil sa za lekárnika, neskôr však lekárnictvo zanechal a stal sa kňazom. Venoval sa kázaniu a najmä vyučovaniu detí kresťanskej náuke. Roku 1574 založil rád rehoľných klerikov Božej Matky, za ktorý zniesol veľa príkoria. R. 1603 založil aj združenie kňazov na šírenie viery, ktoré pápeži neskôr rozšírili; vyvinulo sa z neho dnešné Urbanovo kolégium pre šírenie viery. Svojou láskou a dôvtipom obnovil poriadok vo viacerých kongregáciách. Zomrel v Ríme roku 1609.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Najlepší Pastier, knieža dušpastierov,
nábožný ľud, hľa, svätí dnešný sviatok
a ochrancovi v radosti aj v plači
za pomoc vďačí.

Do svojej služby si ho vybral z ľudu,
na svojom kňazstve doprial si mu podiel,
by v tvojom dome svetlom bol a vodcom
a dobrým otcom.

Príkladom učil, pravdou vychovával,
slepého vodil, liečil nemocného,
pre všetkých bol jak rodič starostlivý,
čo bdie a živí.

Kriste, ty svätcov korunuješ v nebi
záslužným vencom. Pomôž svojmu rodu
činom a túžbou kráčať po šľapaji
tých, čo sú v raji.

Najdrahší Otče, zapoj našu chválu,
začleň ju, Kriste, milostivý Kráľu,
v tom Duchu, čo je nám vždy zábezpekou,
do hymnu vekov! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Žalm 89, 39-53
Nárek nad zrúcaninami Dávidovho domu

Vzbudil nám mocného Spasiteľa z rodu Dávida. (Lk 1, 69)

IV

A predsa si ho odmietol a zavrhol, *
nahneval si sa na svojho pomazaného.
Rozlomil si zmluvu so svojím sluhom, *
do prachu si zhodil jeho korunu,
všetky jeho múry si rozbúral *
a na trosky si premenil jeho pevnosti.
Plienili ho všetci, čo išli okolo, *
a na posmech vyšiel u susedov.

Povýšil si pravicu jeho utláčateľov, *
všetkým nepriateľom si spôsobil radosť.
Ostrie jeho meča si otupil *
a nepomáhal si mu pri boji.
Jeho lesku si urobil koniec *
a na zem si povalil jeho trón.
Skrátil si dni jeho mladosti, *
zahrnul si ho hanbou.

Ant. 1 Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Ant. 2 Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

V

Ako dlho ešte, Pane? Navždy sa budeš ukrývať? *
Tvoj hnev bude blčať sťa oheň?
Spomeň si, aké krátke je moje trvanie, *
akých pominuteľných si utvoril všetkých synov ľudských!
Ktorýže človek môže žiť naveky a smrť neuzrieť, *
kto môže vyviaznuť z pazúrov smrti?

Kdeže sa, Pane, podela tvoja dávna priazeň, *
ako si prisahal Dávidovi vo svojej vernosti?
Spomeň si, Pane, na potupu svojich služobníkov, *
ktorá sa nakopila v mojom lone od mnohých národov,
ktorou, Pane, potupovali tvoji nepriatelia, *
ktorou potupovali kročaje tvojho pomazaného.

Nech je zvelebený Pán naveky. *
Staň sa. Amen.

Ant. 2 Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

Ant. 3 Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

Žalm 90
Nech je nad nami dobrotivosť Pána *

U Pána je jeden deň ako tisíc rokov a tisíc rokov ako jeden deň. (2 Pt 3, 8)

Pane, stal si sa nám útočišťom *
z pokolenia na pokolenie.
Prv, než sa vrchy zrodili †
a povstali zem i svet, *
ty, Bože, si od vekov až naveky.

Človeka vraciaš do prachu *
a hovoríš: „Vráťte sa, synovia človeka!“
Veď tisíc rokov je u teba ako deň včerajší, čo sa pominul, *
a ako jedna nočná stráž.

Uchvacuješ ich: sú ako ranný sen; *
sú ako bylina v rozpuku:
ráno kvitne a rastie, *
večer vädne a usychá.

Hynieme vskutku pre tvoj hnev *
a desí nás tvoje rozhorčenie.
Naše neprávosti si postavil pred svoj zrak *
a pred jas svojej tváre naše tajné chyby.

V tvojom hneve sa nám míňajú všetky dni *
a naše roky plynú ako vzdych.
Vek nášho žitia je sedemdesiat rokov *
a ak sme pri sile, osemdesiat.
No zväčša sú len trápením a trýzňou, *
ubiehajú rýchlo a my odlietame.
Kto pozná silu tvojho hnevu *
a s bázňou prijme tvoje rozhorčenie?

A tak nás nauč rátať naše dni, *
aby sme našli múdrosť srdca.
Obráť sa k nám, Pane; dokedy budeš meškať? *
Zľutuj sa nad svojimi služobníkmi.
Hneď zrána nás naplň svojou milosťou *
a budeme jasať a radovať sa po všetky dni života.
Rozveseľ nás za dni, keď si nás ponížil, *
za roky, keď sme okusovali nešťastie.

Nech sa tvoje dielo zjaví tvojim služobníkom *
a ich deťom tvoja nádhera.
Nech je nad nami dobrotivosť Pána, nášho Boha; †
upevňuj dielo našich rúk, *
dielo našich rúk upevňuj!

Ant. 3 Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

V. Pane, u teba je zdroj života.
R. A v tvojom svetle uvidíme svetlo.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Prvého listu Timotejovi

5, 3-25
O vdovách a starších

Milovaný, maj v úcte vdovy, ktoré sú naozaj vdovami. Ale ak má niektorá vdova deti alebo vnúčatá, nech sa predovšetkým ony učia mať úctu voči svojej rodine a odplácať rodičom svoj dlh, lebo to je milé pred Bohom. Tá, ktorá je naozaj vdovou a je osamelá, dúfa v Boha a dňom i nocou vytrvalo prosí a modlí sa. Ale tá, čo žije v rozkošiach, je za živa mŕtva. A toto prikazuj: aby boli bezúhonné. Veď kto sa nestará o svojich, najmä o domácich, zaprel vieru a je horší ako neveriaci.
Za vdovu nech sa zapíše len tá, ktorá má najmenej šesťdesiat rokov, bola manželkou jedného muža a má svedectvo dobrých skutkov: ak vychovala deti, bola pohostinná, umývala nohy svätým, pomáhala sužovaným a vždy sa usilovala o všetko dobré. Mladšie vdovy však odmietaj; lebo keď ich zmyselnosť odvráti od Krista, chcú sa vydať; a sú odsúdené, lebo porušili prvotnú vernosť. Bývajú aj záhaľčivé a zvykajú si chodiť po domoch. A nie sú len záhaľčivé, ale aj klebetné a všetečné a navravia, čo sa nepatrí. Preto chcem, aby sa mladšie vydali, rodili deti, viedli domácnosť a nedávali protivníkovi príležitosť na potupovanie. Veď niektoré sa už obrátili späť za satanom.
Ak niektorá veriaca má vdovy, nech sa o ne stará a nech sa nezaťažuje cirkev, aby stačilo pre tie, čo sú naozaj vdovami.
Starší, ktorí sú dobrými predstavenými, zasluhujú si dvojnásobnú úctu, najmä tí, čo sa namáhajú pri slove a vyučovaní. Veď Písmo hovorí: „Mlátiacemu volovi nezaviažeš papuľu“ a: „Robotník si zaslúži svoju mzdu.“ Proti staršiemu neprijímaj žalobu, iba ak by ju potvrdili dvaja alebo traja svedkovia. Tých, čo hrešia, karhaj pred všetkými, aby sa báli aj ostatní. Zaprisahávam ťa pred Bohom a Kristom Ježišom a pred vyvolenými anjelmi, aby si toto zachovával bez predpojatosti a nerobil nič, čím by si sa prikláňal k niektorej strane. Na nikoho prenáhlene nevkladaj ruky a nemaj účasť na cudzích hriechoch. Zachovaj sa čistý!
Nepi už iba vodu, ale pre svoj žalúdok a časté choroby užívaj trochu vína.
Hriechy niektorých ľudí sú zjavné ešte pred súdom; niektorých iba nasledujú. Podobne zjavné sú aj dobré skutky; a tie, čo nie sú také, nemôžu zostať skryté.

RESPONZÓRIUM

Flp 1, 27; 2, 4. 5
R. Žite tak, aby to zodpovedalo Kristovmu evanjeliu, a svorne bojujte za vieru evanjelia. * Nech nik nehľadí iba na svoje vlastné záujmy, ale aj na záujmy iných.
V. Zmýšľajte tak ako Kristus Ježiš. * Nech nik nehľadí iba na svoje vlastné záujmy, ale aj na záujmy iných.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Listov svätého kňaza Jána Leonardiho pápežovi Pavlovi Piatemu

(Epist. Pro universali totius Ecclesiae reformatione:
in archivo Ordinis Clericorum Regularium Matris Dei)

Človeče, poviem ti, čo žiada Pán od teba

Tí, čo chcú dosiahnuť mravnú obrodu ľudí, musia hľadať predovšetkým Božiu slávu a pritom očakávať a vyprosovať si na takú užitočnú a namáhavú prácu pomoc od toho, od ktorého pochádza každé dobro. Potom nech sa postavia pred zrak tých, ktorých treba napraviť, ako zrkadlá všetkých čností a ako lampy postavené na svietnik, aby neporušeným životom a čistými mravmi svietili všetkým, čo sú v Božom dome, a tak skôr lahodne získavali pre obnovu, ako by mali do nej nútiť, aby sa podľa Tridentského koncilu nevyžadovalo od tela to, čoho niet v hlave, a nerozvrátila sa tak stabilnosť a poriadok celej Pánovej rodiny. Okrem toho sa budú na spôsob múdreho lekára bedlivo usilovať presne určiť všetky choroby, ktoré trápia Cirkev a vyžadujú si liečenie, aby mohli ktorejkoľvek z nich čeliť vhodnými prostriedkami.
Už čo sa týka liekov, ktoré sú spoločné pre celú Cirkev, lebo jej obnova má vychádzať tak od najvyšších ako od najnižších, čiže od hláv i od najmenších, najprv treba obrátiť zrak na všetkých tých, čo sú iným predstavení, aby sa obnova začala tam, odkiaľ sa má šíriť na ostatných.
Predovšetkým treba podniknúť všetko, aby kardináli, patriarchovia, arcibiskupi, biskupi a farári, ktorí majú bezprostrednú zodpovednosť za duše, boli takí, že im možno bez obáv zveriť spravovanie Pánovho stáda. Ale od najvyšších zostúpme aj k najnižším, čiže od hláv k maličkým: neslobodno totiž zabudnúť ani na tých, od ktorých obnovu Cirkvi treba začať. A neslobodno nevyskúšať vonkoncom nič, čo by mohlo živiť rýdzu kresťanskú vieru a sväté mravy detí už od útleho veku. K dosiahnutiu tohoto cieľa nevedie nič tak spoľahlivo ako posvätný inštitút na vyučovanie kresťanskej náuky a to, že sa deti zveria na výchovu iba dobrým a bohabojným mužom.
Toto mi vskutku, svätý Otče, nateraz v tejto veľmi vážnej veci dobrotivo vnukol Pán. A keby sa vyskytli na prvý pohľad aj väčšie ťažkosti, ak ich porovnáme s veľkosťou veci, budú sa zdať až veľmi malé. Veď veľké veci nevznikajú bez veľkých obetí a veľkým mužom sluší konať veľké veci.

RESPONZÓRIUM

R. Tento človek urobil všetko, čo mu prikázal Boh; a on mu povedal: * Vojdi do môjho pokoja, lebo som videl, že si spravodlivý predo mnou uprostred všetkých národov.
V. On pohrdol pozemským životom a vošiel do nebeského kráľovstva. * Vojdi do môjho pokoja, lebo som videl, že si spravodlivý predo mnou uprostred všetkých národov.

MODLITBA
Bože, darca všetkého dobra, ty si poslal svätého kňaza Jána Leonardiho ohlasovať evanjelium národom; na jeho orodovanie dopraj, aby vždy a všade prekvitala pravá viera. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:42.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky