## 13. december 2008

## Sv. Lucie, panny a mučenice, spomienka

Zomrela v Syrakúzach pravdepodobne za Diokleciánovho prenasledovania. Jej úcta sa už v staroveku rozšírila skoro po celej Cirkvi a jej meno vložili aj do Rímskeho kánonu.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Kriste, kvet našich údolí,
tvoj pôvab hlása celá zem,
panne, čo si ťa vyvolí,
dáš mučenícky diadém.

Veď múdro, s ohňom nadšenia
navždy ti srdce oddala
a smrtonosné trápenia
sťa tvoj dar vďačne prijala.

Odmietla zradné vábenie,
poslušná hnutiam milosti,
a po krvavej aréne
šla k nadpozemskej radosti.

Ježišu, ženích premilý,
aj nás k nej priveď z rázcestí,
aby nás večne blažili
zásluhy tvojich bolestí.

Z Panny si sa stal človekom,
keď Lúč jej padol do lona,
aby bol koniec nárekom
a Bohu česť a poklona. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pamätaj na nás, Pane, navštív nás svojou spásou.

Žalm 106
Hriechy ľudu a Božie zmilovanie v dejinách spásy

Toto bolo napísané ako napomenutie pre nás, ktorých zastihol koniec vekov. (1 Kor 10, 11)

I

Oslavujte Pána, lebo je dobrý, *
lebo jeho milosrdenstvo trvá naveky.

Kto vyrozpráva mocné skutky Pánove, *
kto všetku jeho chválu rozhlási?
Blažení sú tí, čo zachovávajú právo *
a konajú spravodlivo v každý čas.

Pamätaj na nás, Pane, z lásky k svojmu ľudu, *
navštív nás svojou spásou,
aby sme videli šťastie tvojich vyvolených, †
aby sme sa radovali z radosti tvojho ľudu *
a boli hrdí na teba so všetkými tvojimi dedičmi.

Hrešili sme ako naši otcovia, *
konali sme bezbožne, páchali sme neprávosť.
Naši otcovia v Egypte nechápali tvoje zázraky, †
zabudli na tvoje veľké dobrodenia *
a popudzovali ťa, keď sa blížili k moru, k Červenému moru.
Ale Boh ich pre česť svojho mena zachránil, *
aby ukázal svoju moc.

Červenému moru pohrozil a ono vyschlo; *
po morskom dne ich previedol ako po púšti.
Vyslobodil ich z rúk nevraživca *
a vymanil z rúk nepriateľa.
Ich utláčateľov voda zaliala, *
ani jeden z nich nezostal nažive.
Až potom uverili jeho slovám *
a pieseň chvály mu spievali.

No onedlho na jeho skutky zabudli *
a jeho rozhodnutiu sa vzopreli.
Na púšti sa oddali žiadostivosti *
a v bezvodnej krajine pokúšali Boha.
Dal im, čo si žiadali, *
ba dopustil, že sa presýtili.

V tábore zanevreli na Mojžiša *
a na Árona, posväteného Pánovho.
Otvorila sa zem a pohltila Dátana *
a zatvorila sa nad tlupou Ábironovou.
I vzbĺkol oheň v ich zástupe *
a bezbožníkov spálili plamene.

Ant. 1 Pamätaj na nás, Pane, navštív nás svojou spásou.

Ant. 2 Dávaj pozor, aby si nikdy nezabudol na zmluvu s Pánom, svojím Bohom.

II

Urobili si teľa na Horebe *
a klaňali sa soche uliatej;
i zamenili svoju slávu *
za podobu býka, ktorý trávu požiera.
Zabudli na Boha, svojho záchrancu, *
ktorý vykonal veľké divy v Egypte,
zázraky v Chámovej krajine, *
v Červenom mori skutky úžasné.
Už povedal, že ich vyhubí, *
keby nebolo Mojžiša, jeho vyvoleného.
On si stal v prielome pred neho, *
aby odvrátil jeho hnev; aby ich nezničil.

Pohrdli krajinou, po ktorej hodno túžiť, *
neverili jeho slovám.
Vo svojich stanoch šomrali, *
nepočúvali Pánov hlas.
Vtedy zdvihol ruku proti nim, *
že ich zničí na púšti.
A že ich potomstvo roztrúsi medzi pohanmi *
a že ich rozoženie do cudzích krajín.

I pridali sa k Beélfegorovi, *
jedli z obetí mŕtvym bôžikom;
popudzovali Boha svojou podlosťou, *
až skaza na nich doľahla.
Ale povstal Fínes, vykonal rozsudok *
a pohroma prestala.
K dobru sa mu to pripočítalo *
z pokolenia na pokolenie naveky.

Pri meríbskych vodách popudili ho ku hnevu; *
Mojžiš tu zle pochodil ich vinou;
tak ho rozčúlili, *
že nerozvážne slová vyslovil.

Ant. 2 Dávaj pozor, aby si nikdy nezabudol na zmluvu s Pánom, svojím Bohom.

Ant. 3 Zachráň nás, Pane, a zhromaždi nás z krajín pohanských.

III

Nevyhubili národy, *
ako im Pán bol rozkázal.
Ale zmiešali sa s pohanmi *
a osvojili si ich správanie.
Uctievali sošky ich bôžikov *
a tie sa im stali osídlom.

Synov a dcéry *
obetovali zlým duchom.
Prelievali krv nevinnú, †
krv svojich synov a dcér *
obetovali modlám Kanaánu.
A zem bola poškvrnená krvou; †
znečistili sa svojimi skutkami *
a porušovali vernosť svojimi zločinmi.

Pán vzplanul hnevom proti svojmu ľudu, *
až sa mu sprotivilo jeho dedičstvo;
vydal ich do rúk pohanov; *
vládli nad nimi tí, čo ich nenávideli.
Nepriatelia ich trápili, *
pokorili a uvrhli do svojho područia.

Častejšie ich vyslobodil; †
no oni ho vždy rozčúlili nejakým výmyslom, *
až pre svoje neprávosti vyšli navnivoč.
Ale on zhliadol na ich súženie, *
keď počul ich náreky.

Rozpamätal sa na svoju zmluvu *
a zľutoval sa nad nimi, lebo je veľmi milosrdný.
A vzbudil k nim súcit *
u všetkých, čo ich odviedli do zajatia.

Zachráň nás, Pane, Bože náš, *
a zhromaždi nás z krajín pohanských,
aby sme mohli tvoje sväté meno velebiť *
a tvojou slávou sa honosiť.

Nech je zvelebený Pán, Boh Izraela, †
od vekov až naveky. *
A všetok ľud nech privolá: „Staň sa. Amen.“

Ant. 3 Zachráň nás, Pane, a zhromaždi nás z krajín pohanských.

V. Pán zvestuje svoje slovo Jakubovi.
R. Svoje zákony a prikázania Izraelovi.

PRVÉ ČÍTANIE

Z knihy proroka Izaiáša

29, 1-8
Boží súd nad Jeruzalemom

Beda ti, Ariel, mesto Ariel,
ktoré obkľúčil Dávid!
Pridajte k tomuto roku ešte rok,
nech sa slávia sviatky;
potom tak zovriem Ariel,
že bude vzdychať a žalostiť
a bude mi ako Ariel.
Budem ťa obliehať zo všetkých strán,
postavím oproti tebe val
a pevnosťami ťa obkľúčim.

Pokorný budeš hovoriť zo zeme;
z prachu bude sotva počuť tvoje slová,
tvoj hlas bude znieť zo zeme ako hlas zomrelého,
z prachu bude tvoj hlas šepotať.
Ako ľahký prášok bude množstvo
tvojich nepriateľov,
ako letiaca pleva
tlupa násilníkov.

A v tom ťa nečakane
navštívi Pán zástupov
hromobitím a zemetrasením,
veľkým rachotom, víchricou, búrkou
a plameňmi ničiaceho ohňa.
A budú ako nočný sen
zástupy všetkých národov,
čo broja proti Arielu,
všetci, čo bojujú proti nemu
a proti jeho hradbám, i všetci jeho utláčatelia.

Ako sa hladnému sníva, že je,
a keď sa prebudí, má prázdny žalúdok,
a ako sa smädnému sníva, že pije,
ale keď sa prebudí, je zmorený smädom
a prahne po vode,
tak pochodia zástupy všetkých národov,
čo broja proti vrchu Sion.

RESPONZÓRIUM

Iz 54, 4; 29, 5. 6. 7
R. Neboj sa, Jeruzalem, lebo nebudeš zahanbený, * Keď ťa navštívi Pán zástupov.
V. Ako nočný sen budú zástupy všetkých národov, čo broja proti tebe. * Keď ťa navštívi Pán zástupov.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Knihy svätého biskupa Ambróza O panenstve

(Cap. 12, 68. 74-75; 13, 77-78: PL 16 [edit. 1845], 281, 283. 285-286)

Jasom duše prežaruješ krásu svojho tela

Ty, jedna z národa, jedna z obyčajného ľudu a isto jedna z panien, jasom duše prežaruješ krásu svojho tela. Skoro ťa možno prirovnať k Cirkvi. Neprestávaj ani za noci na svojom lôžku rozjímať o Kristovi a čakaj ho, lebo môže prísť v každej chvíli.
Takúto ťa Kristus túži mať, takúto si ťa Kristus vyvolil. On vstúpi ta, kde mu otvoria, a ten, ktorý sľúbil, že príde, sklamať nemôže. Preto objím toho, ktorého si hľadala. Pristúp k nemu, a zažiariš. Chyť ho a popros, aby hneď neodišiel. Zaprisahaj ho, aby sa nevzdiali. Lebo Božie Slovo beží; namyslený ho nezachytí, nedbalý neudrží. Nech vyjde tvoja duša v ústrety jeho slovu. Vydaj sa po stopách nebeskej reči, lebo rýchlo unikne.
Napokon – čo hovorí panna? „Hľadala som ho, ale nenašla; volala som ho, a on ma nepočul.“ No nemysli si, že si sa mu znepáčila, keď tak rýchlo odišiel, hoci si ho volala a prosila a hoci si mu otvorila. On nás často podrobuje skúške. Veď čo hovorí v evanjeliu zástupom, keď ho prosili, aby neodchádzal? „Aj iným mestám musím zvestovať Božie slovo, lebo na to som poslaný.“ Ale aj keď sa ti zdá, že odišiel, vyjdi a hľadaj ho znova.
A kto iný ťa má poučiť, ako si udržíš Krista, ak nie svätá Cirkev? Už ťa to aj naučila, ak rozumieš, čo čítaš. Hovorí: „A keď som trochu od nich poodišla, našla som, koho moja duša miluje; chytila som ho a už ho nepustím.“
A čím si možno Krista udržať? Nie lanami násilia ani uzlami z povrazu; jeho možno zviazať len putami lásky, silou ducha, chytiť roztúženou dušou.
Ak chceš aj ty chytiť Krista, hľadaj ho a neboj sa utrpenia. Krista možno najčastejšie a najľahšie nájsť uprostred telesných múk, v rukách prenasledovateľov.
Hovorí: „A keď som trochu od nich poodišla.“ Áno, keď trochu unikneš z rúk prenasledovateľov a nepodľahneš mocnostiam sveta, o chvíľočku ti vyjde v ústrety Kristus. On ťa nedovolí dlho skúšať.
Tá, čo takto hľadá Krista, tá, čo takto Krista nájde, môže povedať: „Chytila som ho a už ho nepustím, kým ho nevovediem do domu svojej matky, do izby tej, čo ma počala.“ Čo iné je dom tvojej matky a jej izba, ak nie vnútorná svätyňa tvojej bytosti?
Chráň si tento dom, čisti vnútro tohto domu, lebo len keď bude tento dom čistý, bude duchovným domom, svätým kňazstvom spojeným s uholným kameňom a bude v ňom bývať Duch Svätý.
Tá, čo takto hľadá Krista, tá, čo takto Krista prosí, tú on neopustí, ale naopak, často ju navštívi; veď on je s nami až do skončenia sveta.

RESPONZÓRIUM

R. Pán ju v zápase obdaril pôvabom. Je slávna pred Bohom aj pred ľuďmi, lebo múdro hovorila pred tvárou mocných. * A Pán ju miluje.
V. Toto je tá panna, čo vo svojom srdci pripravila Bohu príjemný príbytok. * A Pán ju miluje.

MODLITBA
Milosrdný Bože, na mocný príhovor svätej panny a mučenice Lucie naplň nás svojím svetlom a radosťou a daj, aby sme na zemi podľa jej príkladu žili ako deti svetla a vo večnosti mali s ňou účasť na tvojej sláve. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:44.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky