## 14. november 2008

## Piatok, cezročné obdobie, 32. týždeň
4. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Bdelý kohút spevom pohltí
nočnú, hustú temnotu
a odháňa sivé mračno,
ktoré cez noc vládlo tu,
keď vzývame s vrúcnym srdcom,
Bože, tvoju dobrotu.

Keď zem celá tíško spala,
pohrúžená do šera,
a smrť nad ňou panovala
ako trúchla príšera,
prišiels’ k ľuďom, mocný strážca,
sťa jas, čo tmu postiera.

Tys’ nás, Kriste vyburcoval
z hriešnosti a nevery
a dal si nám za sprievodcu
svetlo, keď sa zošerí,
vyslobodil si tých, čo v tmách
akoby už pomreli.

Sláva Otcu, sláva Tebe,
sláva Duchu Svätému,
ktorý život, pokoj, svetlo
dáva ľudstvu hriešnemu,
aby, chváliac Trojjedného,
došlo k blahu večnému. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Stoj pri nás, Tvorca láskavý,
ty sláva svetla Otcovho,
keď tvoja milosť chýba nám,
v srdci je úzkosť, striasa ho.

Keď nás Duch Svätý napĺňa
a v srdci Boha nosíme,
zlý duch nás na zlo nezvábi
a odpor k hriechu zosilnie

a v každodennom živote
uprostred sveta budeme
žiť podľa tvojich zákonov
a pokušeniu vyhneme.

Sláva buď, Kriste, Kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Bože môj, pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj, keď ma hriešnik utláča.

Žalm 55, 2-15. 17-24
Neverný priateľ

Na Ježiša doľahla hrôza a úzkosť. (Mk 14, 33)

I

Čuj, Bože, moju modlitbu †
a pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj: *
pohliadni na mňa a vyslyš ma.
Keď premýšľam o sebe, som rozrušený, *
zmätený krikom nepriateľa a útlakom hriešnika.

Lebo ma zavaľujú bezprávím *
a zúrivo do mňa dorážajú.
Srdce sa vo mne chveje *
a padá na mňa hrôza predsmrtná.
Úzkosť a triaška idú na mňa *
a zmocňuje sa ma des.

A tak si hovorím: „Ktože mi dá holubičie krídla, *
aby som mohol odletieť a odpočinúť si?
Aby som mohol utiecť do diaľav *
a pobudnúť v samote?
Vyčkávam, kto by ma zachránil *
pred búrkou a víchricou.“

Ant. 1 Bože môj, pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj, keď ma hriešnik utláča.

Ant. 2 Pán nás vyslobodil z ruky zákerného nepriateľa.

II

Pane, zmäť ich jazyky a rozdeľ; *
bo v meste vidím násilie a hádky.
Na jeho hradbách dňom i nocou krúžia dokola; †
v jeho strede sú neprávosť, strasti a úklady *
a v jeho uliciach ustavične panuje podvod a klam.

Lebo keby mi zlorečil môj nepriateľ, *
to by som ešte vedel zniesť;
a keby sa nado mňa vyvyšoval ten, čo ma nenávidí, *
azda by som sa pred ním skryl.
Ale ty, človeče, ty si predsa mne roveň, *
môj dobrý známy, ba dôverný priateľ.
S tebou ma spájal veľmi nežný zväzok; *
v sprievode sme kráčali Božím domom.

Ant. 2 Pán nás vyslobodil z ruky zákerného nepriateľa.

Ant. 3 Zlož svoju starosť na Pána a on ťa zachová.

III
Ja však budem volať k Bohu *
a Pán ma zachráni.
Večer i ráno i napoludnie budem rozjímať a vzdychať *
a vypočuje môj hlas.
Vykúpi ma v pokoji z moci tých, čo na mňa útočia, *
lebo ich je mnoho proti mne.
Mňa Boh vypočuje, ale ich zrazí, *
on, ktorý je spred vekov.

Lebo oni sa nezmenia *
a Boha sa neboja.
Každý z nich vystiera ruku proti svojim druhom *
a porušuje zmluvu.
Jeho slová sú hladšie ako maslo, *
ale v srdci strojí vojnu.
Jeho reči sú jemnejšie než olej, *
ale sú to vytasené meče.

Zlož svoju starosť na Pána †
a on ťa zachová; *
a nikdy nedopustí, aby bol spravodlivý zmietaný.
Ty ich však, Bože, zhodíš *
do priepasti skazy.
Krvilačníci a podvodníci nedožijú sa ani polovice svojich dní; *
ale ja dúfam v teba, Pane.

Ant. 3 Zlož svoju starosť na Pána a on ťa zachová.

V. Syn môj, pozoruj moju múdrosť.
R. Nakloň svoj sluch k mojej náuke.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Daniela

10, 1-21
Videnie človeka a zjavenie anjela

V treťom roku perzského kráľa Kýra bolo Danielovi, prímenom Baltazárovi, zjavené slovo. Pravdivé slovo a veľké trápenie. I porozumel slovu a porozumenie dostal vo videní. V tých dňoch som ja, Daniel, žialil tri týždne; nejedol som chutný chlieb, mäso a víno nevošli do mojich úst, ani olejom som sa nenatrel, kým neprešli tri týždne.
Ale v dvadsiaty štvrtý deň prvého mesiaca som bol pri veľkej rieke Tigris. I zdvihol som oči a videl som akéhosi muža. Bol oblečený do ľanového odevu a bedrá mal prepásané rýdzim zlatom. Jeho telo bolo ako chryzolit, jeho tvár ako jasný blesk, jeho oči ako ohnivá fakľa, jeho ramená a čo je dolu až po nohy ako jasná vyleštená meď a zvuk jeho slov ako hluk zástupov. No iba ja, Daniel, som videl videnie. Muži, čo boli so mnou, nijaké videnie nevideli, len na nich doľahla veľmi veľká hrôza a utiekli sa schovať. Zostal som teda sám a videl som toto veľké videnie. Ale ani vo mne nezostalo sily a zmenil sa aj môj výzor až na nepoznanie; a nemal som nijakú silu. Tu som počul zvuk jeho slov. A keď som počul zvuk jeho slov, padol som vystrašený na tvár a tvár sa mi dotýkala zeme.
Tu sa ma dotkla ruka a zdvihla ma na kolená a na dlane mojich rúk. I povedal mi: „Daniel, obľúbený muž, pochop slová, ktoré ti ja hovorím, a stoj na svojom mieste. Teraz som totiž poslaný k tebe.“ Ako mi povedal tieto slová, s chvením som sa postavil. A riekol mi: „Neboj sa, Daniel, lebo od prvého dňa, keď si sa rozhodol chápať a ponižovať sa pred svojím Bohom, sú vyslyšané tvoje slová. A ja som prišiel kvôli tvojim slovám. Ale knieža perzského kráľovstva mi odporovalo dvadsaťjeden dní a kým mi Michal, jedno z popredných kniežat, neprišiel na pomoc, zostal som tam pri perzskom kráľovi. No prišiel som, aby som ti dal vedieť, čo príde na tvoj ľud v posledných dňoch, lebo ešte je videnie o tých dňoch.“ Keď mi hovoril takéto slová, sklonil som tvár k zemi a mlčal som. A tu sa ktosi podobný synom človeka dotkol mojich perí. I otvoril som ústa a povedal som tomu, čo stál oproti mne: „Môj pane, pri videní prišli na mňa úzkosti a nezostala vo mne nijaká sila. Ako by mohol služobník môjho pána hovoriť s týmto mojím pánom? Nezostala vo mne nijaká sila, ani môj dych nezostal vo mne.“ Vtedy sa ma znova dotkol ten, čo vyzeral ako človek, a posilňoval ma. Povedal: „Neboj sa, obľúbený muž! Pokoj s tebou. Buď statočný a udatný.“ A kým so mnou hovoril, zosilnel som a povedal som: „Hovor, môj pane, lebo si ma posilnil.“
I povedal: „Vieš, prečo som prišiel k tebe? Teraz sa vrátim bojovať s perzským kniežaťom. Keď budem ja odchádzať, príde grécke knieža. Ale oznámim ti, čo je zaznačené v písme pravdy. A nemám proti nim nijakého pomocníka okrem vášho kniežaťa Michala.“

RESPONZÓRIUM

Dan 10, 12. 19a. 21a
R. Od prvého dňa, keď si sa rozhodol chápať a ponižovať sa pred svojím Bohom, * Sú vyslyšané tvoje slová.
V. Neboj sa, Daniel, oznámim ti, čo je zaznačené v písme pravdy. * Sú vyslyšané tvoje slová.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Homílie autora z druhého storočia

(Cap. 15, 1 – 17, 2: Funk 1, 163-165)

Obráťme sa k Bohu, ktorý nás povolal

Myslím si, že som nedal lacnú radu o zdržanlivosti. Kto sa jej bude držať, neoľutuje, ale zachráni seba i mňa, ktorý mu poradil. Lebo to nie je malá odmena priviesť blúdiacu a stratenú dušu späť, aby sa spasila. Takto sa totiž môžeme odvďačiť Bohu, ktorý nás stvoril, ak ten, kto hovorí a počúva, hovorí a počúva s vierou a láskou.
Zostaňme teda v tom, čo sme uverili, spravodliví a svätí, aby sme mohli s dôverou prosiť Boha, ktorý hovorí: „Ešte budeš hovoriť, keď ti odpoviem: Tu som.“ A tento výrok je znamením veľkého prisľúbenia, lebo Pán hovorí, že on pohotovejšie dáva, ako my prosíme. Keď teda máme účasť na takej štedrosti, nezáviďme jeden druhému, že dostal toľko dobrého. Lebo aké šťastie prinášajú tieto slová tým, čo ich uskutočňujú, také odsúdenie neposlušným.
Keď sme teda, bratia, dostali takú veľkú príležitosť na pokánie, obráťme sa k Bohu, ktorý nás povolal, kým máme čas a kým máme toho, ktorý nás prijme. Lebo ak sa zriekneme svojich chúťok a premôžeme svoju dušu tým, že nebudeme uskutočňovať jej zlé žiadosti, budeme mať účasť na Ježišovom milosrdenstve. Ale uvedomte si, že už „prichádza deň“ súdu, „ktorý planie ako pec a nebesia sa“ sčasti „rozplynú“ aj celá zem ako olovo roztavené v ohni. A vtedy vyjdú najavo skryté i zjavné skutky ľudí. Almužna je teda dobrá ako pokánie za hriech; pôst je lepší ako modlitba, no almužna je lepšia od oboch. „Láska zakrýva množstvo hriechov“ a modlitba vychádzajúca z dobrého svedomia vyslobodzuje zo smrti. Blahoslavený každý, kto je v týchto veciach dokonalý. Lebo almužna nadľahčuje hriech.
Robme teda z celého srdca pokánie, aby nik z nás nezahynul. Veď ak máme odvádzať od modiel a učiť, o čo viac nesmie zahynúť duša, ktorá už pozná Boha! Pomáhajme teda jeden druhému, aby sme aj slabých priviedli na dobré a aby sme všetci boli spasení. Obracajme sa navzájom a napomínajme sa.

RESPONZÓRIUM

Júd 21; Tít 2, 12
R. Zachovajte sa v Božej láske * A očakávajte milosrdenstvo nášho Pána Ježiša Krista pre večný život.
V. Zrieknime sa bezbožnosti a svetských žiadostí a žime v tomto veku triezvo, spravodlivo a nábožne. * A očakávajte milosrdenstvo nášho Pána Ježiša Krista pre večný život.

MODLITBA

Všemohúci a milosrdný Bože, láskavo odvráť od nás všetky protivenstvá, aby sme bez vnútorných a vonkajších prekážok mohli plniť tvoju vôľu. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:43.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky