## 23. október 2008

## Štvrtok, cezročné obdobie, 29. týždeň
1. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Tmavá noc ešte halí zem,
zakrýva farby predmetov;
nestranný sudca našich sŕdc,
voláme s úctou posvätnou:

odpusť nám hriechy, neprávosť,
zmy z duše všetku špinu, kal
a daj nám milosť, Kriste náš,
by sa nik hriechu nepoddal.

Hľa, tŕpne duša umdlená,
hryzie ju vina, mučí hriech;
túži sa zbaviť nízkosti,
k tebe sa, Kriste, privinie.

Ty zažeň v diaľne diaľavy
zo srdca hmlu a tieňavy,
nech dušu, mrakov zbavenú,
blažené svetlo zaplaví.

Sláva buď, Kriste, kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Prosíme, Kriste, skloň sa k nám,
ku služobníkom prosiacim:
nech zloba sveta mámivá
nevezme vieru veriacim.

Nech nezmýšľame bezbožne,
závisťou viesť sa nedajme,
urážky neodplácajme,
zlo dobrom popremáhajme.

Nech zmizne z mysle, zo srdca
hnev, lesť a pýcha života,
nech stratí sa aj lakomosť,
koreň zla, hriešna samota.

Nech láska, pravá, úprimná,
upevní zväzky pokoja,
hrdinsky žitá čistota
a viera nech nás opoja.

Sláva buď, Kriste, kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Slovo Pánovo je štítom všetkým, čo v neho dúfajú.

Žalm 18, 31-51
Poďakovanie

Ak je Boh za nás, kto je proti nám? (Rim 8, 31)

IV

Božia cesta je čistá, †
ohňom je vyskúšané slovo Pánovo. *
On je ochrancom všetkých, čo v neho dúfajú.
Veď kto je Boh okrem Pána? *
Kto je skala okrem nášho Boha?
To Boh ma silou opásal *
a moju cestu urobil nepoškvrnenou.
Mojim nohám dal rýchlosť jeleňa *
a postavil ma na výšinu.
Ruky mi na boj vycvičil *
a moje ramená napínajú luk kovový.

Ant. 1 Slovo Pánovo je štítom všetkým, čo v neho dúfajú.

Ant. 2 Svojou pravicou si ma, Pane, podporil.

V

Dal si mi svoj štít záchranný, †
pravicou si ma podporil *
a tvoja láskavosť ma urobila veľkým.
Mojim krokom si cestu uvoľnil *
a moje nohy nepociťujú únavu.
Naháňal som svojich nepriateľov, až som ich dostihol, *
a nevrátil som sa, kým som ich celkom nezničil.
Tak som ich zdrvil, že ani stáť nevládali, *
popadali mi pod nohy.
Opásal si ma udatnosťou v boji *
a vzbúrencov si uvrhol do môjho područia.

Ty si zahnal mojich nepriateľov na útek *
a rozprášil si tých, čo ma nenávidia.
Kričali, nemal im kto pomôcť, *
volali k Pánovi, ale on ich nevyslyšal.
Rozprášil som ich ako prach unášaný vetrom, *
šliapal som po nich ako po blate uličnom.
Vytrhol si ma zo vzbury ľudu *
a ustanovil za hlavu národov.
Slúži mi ľud, ktorý som nepoznal, *
a poslúcha ma na jediné slovo.
O moju priazeň sa uchádzajú cudzinci; †
cudzinci blednú od strachu *
a trasú sa vo svojich úkrytoch.

Ant. 2 Svojou pravicou si ma, Pane, podporil.

Ant. 3 Nech žije Pán, nech je vyvýšený Boh, moja spása.

VI

Nech žije Pán, nech je zvelebený môj Záchranca, *
nech je vyvýšený Boh, moja spása.
Bože, ty si ma poveril odplatou †
a podmanil si mi národy; *
ty si ma oslobodil od zlostných nepriateľov.
Povýšil si ma nad mojich odporcov *
a vytrhol si ma z rúk násilníka.

Preto ťa, Pane, budem velebiť medzi národmi *
a ospevovať tvoje meno žalmami.
Svojmu kráľovi dávaš veľké víťazstvá, †
preukazuješ priazeň svojmu pomazanému, *
Dávidovi a jeho potomstvu až naveky.

Ant. 3 Nech žije Pán, nech je vyvýšený Boh, moja spása.

V. Otvor mi, Pane, oči.
R. Aby som pozoroval divy tvojho zákona.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Ester

5, 1-5; 7, 1-10
Kráľ a Aman na hostine u Ester. Obesenie Amana

Na tretí deň sa Ester obliekla do kráľovského rúcha a postavila sa na nádvorí kráľovského domu, ktoré bolo vnútri oproti kráľovmu palácu. Kráľ sedel na svojom tróne v sále paláca naproti vchodu do domu. Keď tam videl stáť kráľovnú Ester, zapáčila sa jeho očiam a vystrel k nej zlaté žezlo, ktoré držal v ruke. Ona pristúpila a dotkla sa konca jeho žezla.
Kráľ jej povedal: „Čo chceš, kráľovná Ester? Aké máš želanie? Aj keby si si žiadala polovicu kráľovstva, dostaneš ju.“ Ona odpovedala: „Ak to kráľ uzná za vhodné, prosím, aby si dnes prišiel ku mne a Aman s tebou na hostinu, ktorú som pripravila.“ A kráľ vzápätí povedal: „Zavolajte rýchlo Amana, aby sa splnilo Esterino slovo.“
A tak prišli kráľ i Aman piť s kráľovnou. A kráľ jej aj na druhý deň povedal, keď ho rozohrialo víno: „Aké máš želanie, Ester, aby si to dostala? Čo chceš, aby sa stalo? Aj keby si si žiadala polovicu kráľovstva, dostaneš ju.“ Ona mu povedala: „Ak som našla milosť v tvojich očiach, kráľ, a ak uznáš za dobré, daruj mi môj život, za ktorý prosím, a môj národ, za ktorý sa prihováram. Lebo sme predaní, ja i môj ľud, aby sme boli zničení, vyvraždení, aby sme zanikli. Keby nás predali za otrokov a otrokyne, mlčala by som, lebo takéto utrpenie by nebolo hodné toho, aby som rušila kráľa.“ Kráľ Asuer odpovedal: „Kto to je a kde je, že sa odvažuje robiť niečo také?“ Ester povedala: „Náš protivník a nepriateľ je tento zloduch Aman.“ Keď to on počul, zmeravel tam pred kráľom a kráľovnou.
Tu kráľ vstal nahnevaný a šiel z miestnosti, kde bola hostina, do záhrady pri paláci. Aj Aman vstal, aby poprosil kráľovnú Ester za svoj život, lebo vedel, že kráľ sa rozhodol urobiť mu to najhoršie. Keď sa ten vrátil zo záhrady a vošiel do miestnosti, kde bola hostina, našiel Amana zvaleného na lôžku, na ktorom ležala Ester, a povedal: „Ešte aj kráľovnú chce znásilniť v mojej prítomnosti v mojom dome?“ Ešte to kráľ ani nestihol vysloviť a už mu zahalili tvár. A Harbona, jeden z eunuchov, čo slúžili kráľovi, povedal: „Aj šibenica, čo pripravil Mardochejovi, ktorý hovoril v kráľovom záujme, stojí v Amanovom dome, vysoká päťdesiat lakťov.“ Kráľ mu povedal: „Obeste na ňu jeho!“ A tak Amana obesili na šibenici, ktorú pripravil Mardochejovi. A kráľov hnev sa utíšil.

RESPONZÓRIUM

Porov. Est 10, 3f; Iz 48, 20b
R. Izrael volal k Pánovi a Pán zachránil svoj ľud; * Vyslobodil nás zo všetkého zla a urobil veľké znamenia.
V. Jasavým hlasom zvestujte: Pán vykúpil svojho služobníka Jakuba. * Vyslobodil nás zo všetkého zla a urobil veľké znamenia.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Listu svätého biskupa Augustína Probe

(Ep. 130, 14, 25-26: CSEL 44, 68-71)

Nevieme ani to, za čo sa máme modliť, ako treba

Možno, že sa ešte opýtaš, prečo Apoštol hovorí: „Nevieme ani to, za čo sa máme modliť, ako treba,“ lebo vonkoncom nemožno predpokladať, že by on alebo tí, ktorým to hovoril, nepoznali modlitbu Pána.
Apoštol prezrádza, že ani on nebol uchránený tejto nevedomosti, ak nevedel, za čo sa má modliť, ako treba, keď mu bol daný do tela osteň, satanov posol, ktorý ho bil po tvári, aby sa nevyvyšoval pre veľkosť zjavení. A on tri razy prosil Pána, aby ho vzal od neho, lebo nevedel, za čo sa mal modliť, ako treba. Až napokon počul Božiu odpoveď, prečo sa nestane to, o čo tento veľký muž prosil, a prečo nebolo dobre, aby sa to stalo: „Stačí ti moja milosť, lebo sila sa dokonale prejavuje v slabosti.“
A tak v týchto súženiach, ktoré môžu aj osožiť aj škodiť, nevieme ani to, za čo sa máme modliť, ako treba. Ale preto, že sú tvrdé, nepríjemné a odporujú nášmu chabému zmýšľaniu, podliehame všeobecnej ľudskej túžbe a modlíme sa, aby sme ich boli zbavení. No pritom dlhujeme Pánovi, nášmu Bohu, takú oddanosť, že si nebudeme myslieť, že sa o nás nestará, ak ich neodstráni, ale že budeme oddanou trpezlivosťou v zlom dúfať vo väčšie dobrá. Lebo takto „sa sila dokonale prejavuje v slabosti“. Toto je napísané, aby si azda niekto veľmi nezakladal na tom, že bol vyslyšaný, keď prosil netrpezlivo o niečo, a viac by mu osožilo, keby to nebol dostal; alebo aby nezmalomyseľnel a nezapochyboval, či je Boh voči nemu milosrdný, ak nebol vyslyšaný, lebo možno prosí o niečo, čo by ho väčšmi trápilo, keby to dostal, alebo by ho úspech pokazil a úplne zničil. Teda v takýchto prípadoch nevieme ani to, za čo sa máme modliť, ako treba.
Preto ak sa stane niečo opačné ako to, za čo sme sa modlili, musíme to trpezlivo znášať, za všetko vzdávať vďaky a nesmieme ani najmenej pochybovať o tom, že to, čo chce Boh, je výhodnejšie ako to, čo chceme my. Lebo aj taký príklad nám dal ten Prostredník, ktorý najprv povedal: „Otče, ak je to možné, nech ma minie tento kalich,“ ale potom zmenil v sebe ľudskú vôľu, ktorú prijal, keď sa stal človekom, a hneď dodal: „No nie čo ja chcem, ale čo chceš ty, Otče.“ A tak právom „sa poslušnosťou jedného mnohí stali spravodlivými“.

RESPONZÓRIUM

Mt 7, 7a. 8; Ž 145, 18
R. Proste a dostanete! * Lebo každý, kto prosí, dostane, a kto hľadá, nájde, a kto klope, tomu otvoria.
V. Blízko je Pán všetkým, čo ho vzývajú úprimne. * Lebo každý, kto prosí, dostane, a kto hľadá, nájde, a kto klope, tomu otvoria.

MODLITBA

Všemohúci a večný Bože, pomáhaj nám, aby sme vždy ochotne plnili tvoju vôľu a slúžili ti s úprimným srdcom. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 10. apríl 2008, 14:42.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky