Liturgia hodín

## 17. marec 2009

## Sv. Patrika, biskupa, ľubovoľná spomienka

Narodil sa v Británii okolo roku 385. Ako mladíka ho zajali a odvliekli do Írska, kde mu dali strážiť ovce. Keď sa dostal na slobodu, rozhodol sa vstúpiť do duchovného stavu. Keď ho vyvolili za Írskeho biskupa, veľmi horlivo evanjelizoval ľud tohoto ostrova. Mnohých získal pre vieru a zriadil tam cirkevnú hierarchiu. Zomrel pri meste Down roku 461.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo.

HYMNUS

Najlepší Pastier, knieža dušpastierov,
nábožný ľud, hľa, svätí dnešný sviatok
a ochrancovi v radosti aj v plači
za pomoc vďačí.

Sťa úporného zápasníka v boji
nebeskou krizmou posvätil Duch Svätý
a posilnil ho: na srdci mu budú
osudy ľudu.

Príkladom učil, pravdou vychovával,
slepého vodil, liečil nemocného,
pre všetkých bol jak rodič starostlivý,
čo bdie a živí.

Kriste, ty svätcov korunuješ v nebi
záslužným vencom. Pomôž svojmu rodu
činom a túžbou kráčať po šľapaji
tých, čo sú v raji.

Najdrahší Otče, zapoj našu chválu,
začleň ju, Kriste, milostivý Kráľu,
v tom Duchu, čo je nám vždy zábezpekou,
do hymnu vekov! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Boh vstáva a spred jeho tváre utekajú tí, čo ho nenávidia.

Žalm 68
Pán vchádza ako víťaz

Do výšav vystúpil, so sebou vzal zajatcov, ľuďom dal dary. (Ef 4, 8)

I

Boh vstáva a jeho nepriatelia sa tratia, *
spred jeho tváre utekajú tí, čo ho nenávidia.
Ako sa rozplýva dym, tak ich rozháňa; †
ako sa vosk roztápa ohňom, *
tak spred Božej tváre miznú hriešnici.
Ale spravodliví sa môžu tešiť a jasať pred Božou tvárou *
a v radosti sa veseliť.

Spievajte Bohu a jeho meno žalmom velebte. †
Pripravte cestu tomu, čo sa vznáša nad oblakmi: *
jeho meno je Pán.
Plesajte pred ním; †
on je otec sirôt a záchranca vdov, *
on je Boh vo svojom svätom príbytku.
On je Boh, čo opusteným dáva prebývať v domoch, †
väzňov privádza k šťastiu, *
no odbojníci zostanú v zemi pustej.

Bože, keď si kráčal na čele svojho ľudu *
a prechádzal púšťou, zem sa zatriasla.
Pred tvárou Boha zo Sinaja sa rozpršala aj obloha, *
pred tvárou Boha Izraela.
Zoslal si, Bože, zúrodňujúci dážď *
a vzpružil si svoju ochabnutú krajinu.
Prebývajú v nej tvoje tvory, *
pre chudobného si ju pripravil vo svojej dobrote, Bože.

Ant. 1 Boh vstáva a spred jeho tváre utekajú tí, čo ho nenávidia.

Ant. 2 Náš Boh je Boh spásy, on je Pán, čo zo smrti dáva uniknúť.

II

Pán vyslovuje slovo; *
nesmierny zástup panien ohlasuje dobrú zvesť:
„Utekajú králi, utekajú s vojskami *
a korisť delí krásavica domu.
Kým ste vy spali uprostred košiara, *
striebrom sa zaskveli krídla holubice a jej pierka žltým zlatom.
Keď tam Všemohúci rozháňal kráľov, *
snehom sa zabelel Selmon.“

Vrch bášanský je vrch Boží, *
pohorie Bášanu má veľa štítov.
Prečo vy, strmé štíty, závidíte vrchu, †
na ktorom sa Bohu zapáčilo prebývať? *
Veď Boh tam bude bývať naveky.
Božích vozov sú desaťtisíce tisícov: *
Pán tiahne zo Sinaja do svätyne.
Do výšav si vystúpil, so sebou si vzal zajatcov, †
ľudí si prijal do daru, *
aby u Pána Boha mohli bývať aj buriči.

Nech je velebený Pán deň čo deň; *
nesie nás Boh, naša spása.
Náš Boh je Boh spásy, *
on je Pán, čo zo smrti dáva uniknúť.
Veď Boh rozbíja hlavy svojim nepriateľom *
aj vlasaté temeno tým, čo zotrvávajú v hriechoch.

I povedal Pán: „Z vrchov Bášanu ich privediem, *
vyvediem ich z morských hlbín,
aby sa tvoja noha zmáčala v krvi *
a jazyky tvojich psov aby dostali podiel z nepriateľov.“

Ant. 2 Náš Boh je Boh spásy, on je Pán, čo zo smrti dáva uniknúť.

Ant. 3 Spievajte Bohu, zemské kráľovstvá, na harfách hrajte Pánovi.

III

Prizerajú sa, Bože, ako vstupuješ, *
ako ty, môj Boh a kráľ, vstupuješ do svätyne.
Na čele idú speváci, na konci zasa harfisti *
a uprostred dievčatá bijúce na bubny.
„Na zhromaždeniach Boha velebte, *
velebte Pána, potomci Izraela.“
Vpredu ich vedie mladučký Benjamín, †
kniežatá Júdove v šíku bojovom, *
kniežatá Zabulonove, kniežatá Neftaliho.

Prejav, Bože, svoju moc, *
upevni, Bože, čo si v nás vykonal.
Nech pre tvoj chrám v Jeruzaleme *
králi prinášajú dary.
Zažeň obludu, čo sa skrýva v tŕstí, †
čriedu býkov s teľcami národov; *
nech sa ti s prútmi striebra pokoria.
Rozplaš národy, čo bažia za vojnou. †
Z Egypta prídu veľmoži, *
Etiópia vystrie svoje ruky k Bohu.

Spievajte Bohu, zemské kráľovstvá, *
na harfách hrajte Pánovi, hrajteže Bohu,
čo sa nesie na odvekých nebesiach k východu; *
hľa, dvíha svoj hlas, svoj mocný hlas.

Uznajte Božiu moc. †
Nad Izraelom jeho veleba *
a jeho moc až nad oblaky.
Vznešený si, Bože, vo svojej svätyni. †
Boh Izraela sám dáva silu i statočnosť svojmu ľudu. *
Zvelebený buď, Bože.

Ant. 3 Spievajte Bohu, zemské kráľovstvá, na harfách hrajte Pánovi.

V. Hľa, teraz je milostivý čas.
R. Teraz je deň spásy.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Exodus

32, 1-20
Zlaté teľa

Keď ľud videl, že Mojžiš už dlho nezostupuje z vrchu, zhromaždil sa k Áronovi a hovoril: „Poď a urob nám bohov, ktorí pôjdu pred nami; lebo nevieme, čo sa stalo s Mojžišom, mužom, ktorý nás vyviedol z egyptskej krajiny.“ Áron im vravel: Postŕhajte zlaté náušnice z uší svojich žien, synov a dcér a prineste mi ich.“
Všetok ľud urobil, ako rozkázal, a naznášal Áronovi náušníc. On ich vzal, rydlom vyhotovil formu a urobil z nich liate teľa. A oni povedali: „Toto sú tvoji bohovia, Izrael, ktorí ťa vyviedli z egyptskej krajiny!“ Keď to Áron videl, postavil pred ním oltár a vyvolával: „Zajtra je Pánova slávnosť.“ Na druhý deň ráno vstali a priniesli zápalné a pokojné obety. Potom si ľud sadol, jedol a pil a vstali sa zabávať.
Pán povedal Mojžišovi: „Choď, zostúp, lebo tvoj ľud, ktorý si vyviedol z egyptskej krajiny, sa skazil. Veľmi rýchlo odbočili z cesty, ktorú som im určil. Urobili si z kovu teľa a klaňali sa mu, priniesli mu obetu a povedali: ,Toto sú tvoji bohovia, Izrael, čo ťa vyviedli z egyptskej krajiny.‘ “ Potom Pán povedal Mojžišovi: „Vidím, že tento ľud má nepoddajnú šiju. Nechaj ma, nech vzplanie môj hnev proti nim, vyhubím ich a z teba urobím veľký národ.“
Ale Mojžiš prosil Pána, svojho Boha, a hovoril: „Pane, prečo planie tvoj hnev proti tvojmu ľudu, ktorý si veľkou silou a mocnou rukou vyviedol z egyptskej krajiny? Nech, prosím, nepovedia Egypťania: ,Podvodne ich vyviedol, aby ich pozabíjal na horách a vyničil zo zemského povrchu.‘ Nech utíchne tvoj hnev a odpusť zločin svojho ľudu! Spomeň si na Abraháma, Izáka a Izraela, svojich služobníkov, ktorými si na seba samého prisahal a vyhlásil: ,Rozmnožím vaše potomstvo ako hviezdy na nebi a celú túto krajinu, o ktorej som hovoril, dám vášmu potomstvu a budete ju mať navždy.‘ “ A Pán sa zriekol svojho zámeru a nedopustil skazu, ktorú vyhlásil svojmu ľudu.
Mojžiš sa vrátil z vrchu; v ruke niesol dve tabule svedectva, popísané z oboch strán. Boli Božím dielom. Aj písmo, vryté do tabúľ, bolo Božie. Keď Jozue počul krik jasajúceho ľudu, povedal Mojžišovi: Z tábora počuť bojové výkriky.“ On odvetil:

„To nie je krik víťazov
ani krik porazených,
ja počujem hlas spevákov:“

Keď sa Mojžiš priblížil k táboru, videl teľa a tanec; pochytil ho hnev, hodil tabule, čo mal v ruke, a rozbil ich na úpätí vrchu. Potom chytil teľa, ktoré si urobili, spálil ho na ohni a rozdrvil na prach; ten vysypal do vody a dal ju Izraelitom piť.

RESPONZÓRIUM

Ž 106, 20. 21. 22;
porov. Rim 1, 21. 23
R. Zamenili Pánovu slávu za podobu býka, ktorý trávu požiera. * Zabudli na Boha, svojho záchrancu, ktorý vykonal veľké divy v Egypte, v Červenom mori skutky úžasné.
V. Ich nerozumné srdce sa zatemnilo; slávu nesmrteľného Boha zamenili za smrteľné podoby. * Zabudli na Boha, svojho záchrancu, ktorý vykonal veľké divy v Egypte, v Červenom mori skutky úžasné.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Vyznania svätého biskupa Patrika

(Cap. 14-16: PL 53, 808-809)

Mnoho ľudí sa mojím prostredníctvom znovuzrodilo pre Boha

Vzdávam neskonalú vďaku svojmu Bohu, že ma zachoval verného v deň mojej skúšky, takže mu dnes môžem s dôverou priniesť obetu – svoju dušu – ako živú obetu Kristovi, môjmu Pánovi, ktorý ma chránil vo všetkých ťažkých chvíľach. A tak môžem povedať: Ktože som ja, Pane, alebo čože je moje povolanie, že si sa ku mne sklonil svojím božstvom? Že môžem dnes medzi národmi ustavične jasať a velebiť tvoje meno všade, kde som, a nielen keď sa mi darí, ale aj v súžení? Že mám vyrovnane prijať všetko, čo sa mi prihodí, dobré či zlé, a ustavične vzdávať Bohu vďaky, lebo on mi nepochybne ukázal, že mu môžem bezhranične dôverovať, aj to, že ma vyslyší. Že som sa aj ja, nevedomec, mohol v posledných dňoch rozhodnúť na toto nábožné a také obdivuhodné dielo: nasledovať totiž tých, o ktorých už Pán predpovedal, že budú hlásať jeho evanjelium „na svedectvo všetkým národom“.
Odkiaľ mám túto múdrosť, ktorá vo mne nebola? Veď som nepoznal ani počet dní, ani som nemal chuť zaujímať sa o Boha. Odkiaľ mi potom prišiel taký veľký, taký spásonosný dar, že môžem nielen poznať a milovať Boha, ale zanechať vlasť i rodičov a ísť k národom Írska hlásať evanjelium a znášať urážky od neveriacich, vypiť kalich potupy svojho putovania a mnohých prenasledovaní až po okovy a vzdať sa svojej slobody na úžitok iných?!
A ak toho budem hoden, som pripravený dať bez váhania a s radosťou aj svoj život pre jeho meno. A túžim dávať ho až do smrti, ak mi to Pán dopraje. Veď som Bohu veľkým dlžníkom, keď mi daroval takú veľkú milosť, že sa mojím prostredníctvom znovuzrodilo mnoho ľudí pre Boha a čoskoro potom dosiahli dokonalosť a že sa pre nich všade svätili kňazi, pre ten ľud, ktorý iba nedávno prišiel k viere a ktorý si Pán zhromaždil od končín zeme, ako to dávno prisľúbil skrze prorokov: „Prídu k tebe všetky národy od končín zeme a povedia: Naši otcovia si zhotovili falošné modly a nie je z nich úžitok.“ A zasa: „Ustanovil som ťa za svetlo medzi národmi, aby si bol na spásu až do končín zeme.“
A tam chcem očakávať prisľúbenie toho, ktorý vonkoncom nikdy neklame, a keď v evanjeliu sľubuje: „Prídu od východu i západu a budú stolovať s Abrahámom, Izákom a Jakubom“, tak veríme, že prídu veriaci z celého sveta.

RESPONZÓRIUM

Rim 15, 15b-16; 1, 9
R. Dostal som milosť od Boha, aby som bol služobníkom Krista Ježiša medzi pohanmi a konal posvätnú službu Božiemu evanjeliu. * Aby sa pohania stali príjemnou obetou, posvätenou v Duchu Svätom.
V. Z tej duše slúžim Otcovi v evanjeliu jeho Syna. * Aby sa pohania stali príjemnou obetou, posvätenou v Duchu Svätom.

MODLITBA
Večný Bože, ty si poslal svätého biskupa Patrika írskemu národu hlásať tvoju blahozvesť; pre jeho zásluhy a na jeho orodovanie vzbuď misionárskeho ducha vo všetkých kresťanoch, aby ohlasovali svetu obdivuhodné dielo tvojej lásky. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:00.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky