Liturgia hodín

## 23. september 2009

## Sv. Pia z Pietrelčiny, kňaza, spomienka

Svätý Pio sa narodil v Pietrelcine pri Benevente (Taliansko) roku 1887. Vstúpil do rehole Menších bratov kapucínov a po vysviacke za kňaza s veľmi veľkou oddanosťou konal kňazskú službu predovšetkým v kláštore svätého Jána Rotondo v Apulii. Božiemu ľudu slúžil v modlitbe a v pokore duchovným vedením, spoveďami kajúcnikov a osobitnú starostlivosť venoval chorým a chudobným. Plne sa pripodobnil ukrižovanému Kristovi a takto 23.septembra 1968 ukončil svoju pozemskú púť.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Najlepší Pastier, knieža dušpastierov,
nábožný ľud, hľa, svätí dnešný sviatok
a ochrancovi v radosti aj v plači
za pomoc vďačí.

Do svojej služby si ho vybral z ľudu,
na svojom kňazstve doprial si mu podiel,
by v tvojom dome svetlom bol a vodcom
a dobrým otcom.

Príkladom učil, pravdou vychovával,
slepého vodil, liečil nemocného,
pre všetkých bol jak rodič starostlivý,
čo bdie a živí.

Kriste, ty svätcov korunuješ v nebi
záslužným vencom. Pomôž svojmu rodu
činom a túžbou kráčať po šľapaji
tých, čo sú v raji.

Najdrahší Otče, zapoj našu chválu,
začleň ju, Kriste, milostivý Kráľu,
v tom Duchu, čo je nám vždy zábezpekou,
do hymnu vekov! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Milujem ťa, Pane, moja sila.

Žalm 18, 2-30
Poďakovanie za záchranu a víťazstvo

V tú hodinu nastalo veľké zemetrasenie. (Zjv 11, 13)

I

Milujem ťa, Pane, moja sila; *
Pane, opora moja, útočište moje, osloboditeľ môj.
Bože môj, moja pomoc, tebe dôverujem; *
ty si môj štít, sila mojej spásy a môj ochranca.
Vzývať budem Pána, lebo jemu patrí chvála, *
a budem zachránený pred nepriateľmi.

Obkľúčilo ma smrtiace vlnobitie *
a vydesili zlostné prívaly.
Ovinuli ma povrazy záhrobia, *
zovreli ma osídla smrti.
V úzkosti som vzýval Pána *
a volal som ku svojmu Bohu.
Zo svojho chrámu počul môj hlas *
a moje volanie pred jeho tvárou preniklo k jeho sluchu.

Ant. 1 Milujem ťa, Pane, moja sila.

Ant. 2 Pán ma zachránil, lebo si ma obľúbil.

II

Zem sa pohýbala a zachvela; †
vrchy sa otriasli a pohli v základoch, *
lebo vzplanul hnevom.
Dym sa mu valil z nozdier †
a spaľujúci oheň z jeho úst, *
vyletúvali z neho žeravé uhlíky.
Znížil nebesia a zostúpil: *
čierne mračno pod jeho nohami.

Zasadol na cheruba a vzlietol, *
vznášal sa na krídlach vetrov.
Temnotami sa celkom zahalil *
a stánok si urobil z čierňavy vôd a oblakov.
Pred žiarou jeho tváre mraky lietali, *
ľadovec a žeravé uhlie.

Pán z neba zahrmel †
a zaznel hlas Najvyššieho: *
ľadovec a žeravé uhlie.
Vyslal šípy a rozprášil ich, *
vrhol blesky a zmietol ich.
Otvorili sa hlbočiny vôd *
a základy zeme sa odkryli.
Pred tvojou hrozbou, Pane, *
pred víchricou tvojho hnevu.

Z výsosti čiahol rukou a chytil ma *
a vyzdvihol ma zo stredu hlbokých vôd.
Vytrhol ma z rúk mojich premocných nepriateľov, †
z rúk tých, čo ma nenávideli *
a boli silnejší ako ja.
Napadli ma v môj deň nešťastný, *
ale Pán mi bol podperou.
Vyviedol ma na miesto priestranné, *
zachránil ma, lebo si ma obľúbil.

Ant. 2 Pán ma zachránil, lebo si ma obľúbil.

Ant. 3 Ty, Pane, zapáľ moju pochodeň; rozjasníš vo mne temnoty.

III

Za moju spravodlivosť ma Pán odmení, *
za to, že moje ruky sú čisté,
lebo som kráčal po cestách Pánových *
a od svojho Boha som neodstúpil bezbožne.
Pred očami som mal všetky jeho príkazy *
a jeho zákony som neodvrhol.
S ním som bol bez úhony *
a uchránil som sa zločinu.
Za moju spravodlivosť ma Pán odmenil, *
lebo videl, že moje ruky sú čisté.

Voči svätému si svätý, *
voči šľachetnému šľachetný,
voči úprimnému úprimný, *
voči zvrhlému si neúprosný.
Pokorný ľud chrániš pred zánikom *
a ponižuješ oči pyšných.
Ty, Pane, zapaľuješ moju pochodeň; *
môj Boh rozjasňuje vo mne temnoty.
Na šíky nepriateľov zaútočím s tvojou pomocou; *
a s pomocou svojho Boha hradby preskočím.

Ant. 3 Ty, Pane, zapáľ moju pochodeň; rozjasníš vo mne temnoty.

V. Všetci sa divili milým slovám.
R. Čo vychádzali z jeho úst.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Ezechiela

37, 1-14
Videnie vzkriesenia Božieho ľudu

V tých dňoch spočinula na mne Pánova ruka, Pán ma v duchu vyviedol a postavil uprostred údolia, ktoré bolo plné kostí, a vodil ma zôkol-vôkol pomedzi ne; bolo ich veľmi veľa v údolí a boli už celkom zoschnuté. A povedal mi: „Syn človeka, ožijú tieto kosti?“ Povedal som: „Pane, ty to vieš.“ Potom mi povedal: „Prorokuj o týchto kostiach a povedz im: Suché kosti, počujte Pánovo slovo! Toto hovorí Pán, Boh, týmto kostiam: Hľa, ja vložím do vás ducha a ožijete. Pripevním na vás šľachy, nechám vás obrásť mäsom, obtiahnem vás kožou, dám vám ducha, ožijete a spoznáte, že ja som Pán!“ Prorokoval som teda, ako mi rozkázal. Ako som prorokoval, nastal hrkot a pohyb: kosť sa priblížila ku kosti, každá k svojmu kĺbu. Pozeral som sa a hľa, obložili ich šľachy a mäso a zvrchu ich obtiahla koža, ale ducha v nich nebolo. Vtedy mi povedal: „Prorokuj o duchu, prorokuj, syn človeka. Povedz duchu: Toto hovorí Pán, Boh: Duch, príď od štyroch vetrov a ovej týchto pozabíjaných, nech ožijú.“ Prorokoval som teda, ako mi rozkázal, a vošiel do nich duch. Ožili a postavili sa na nohy — nesmierne veľké vojsko.
Potom mi povedal: „Syn človeka, tieto kosti, to je celý dom Izraela. Oni hovoria: ,Zoschli nám kosti, zhynula naša nádej, sme stratení.‘ Preto prorokuj a povedz im: Toto hovorí Pán, Boh: Ľud môj, ja otvorím vaše hroby, vyvediem vás z vašich hrobov a vovediem vás do krajiny Izraela. A spoznáte, že ja som Pán, keď otvorím vaše hroby a vyvediem vás z vašich hrobov, ľud môj. Vložím do vás svojho ducha a ožijete. Usadím vás na vlastnej pôde a spoznáte, že ja som Pán. Povedal som a splním,“ hovorí Pán, Boh.

RESPONZÓRIUM

Ez 37, 12b. 13a; Jn 11, 25
R. Ľud môj, ja otvorím vaše hroby, vyvediem vás z vašich hrobov * A spoznáte, že ja som Pán.
V. Ja som vzkriesenie a život. Kto verí vo mňa, bude žiť, aj keď umrie. * A spoznáte, že ja som Pán.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z dekrétu Presbyterorum ordinis Druhého vatikánskeho koncilu o kňazskej službe a živote

(Kap. 3, č. 12)

Povolanie kňazov k dokonalosti

Sviatostnou vysviackou sa kňazi stávajú účastnými na Kristovom kňazstve, služobníkmi Hlavy pri stvárňovaní a budovaní celého jej tela, ktorým je Cirkev, spolupracovníkmi biskupov. Už v krstnom zasvätení prijali ako všetci kresťania znak a dar takého povolania a milosti, že aj napriek ľudskej slabosti môžu a majú kráčať k dokonalosti podľa Pánovho slova: „Vy teda buďte dokonalí, ako je dokonalý váš nebeský Otec.“
Ale ako kňazi sú osobitným spôsobom povinní usilovať sa o takúto dokonalosť, veď prijatím sviatosti kňazstva sa zasvätili Bohu novým spôsobom a stali sa živými nástrojmi Krista, večného kňaza, aby mohli v čase pokračovať v jeho obdivuhodnom diele, ktoré nadprirodzenou účinnosťou obnovilo celé ľudské spoločenstvo.
Každý kňaz teda istým spôsobom zastupuje osobu samého Krista. Preto dostáva aj zvláštnu milosť slúžiť zvereným ľuďom a všetkému Božiemu ľudu, ľahšie nasledovať dokonalosť toho, ktorého zastupuje, a ľudskú slabosť podoprieť svätosťou toho, ktorý sa stal naším „svätým, nevinným, nepoškvrneným“ veľkňazom, „oddeleným od hriešnikov“.
Kristus, ktorého Otec posvätil alebo skôr zasvätil a poslal na svet, „obetoval sa za nás, aby nás vykúpil zo všetkých neprávostí, a očistil si nás, aby sme boli jeho vyvoleným ľudom, horlivým v dobrých skutkoch“, a tak cez umučenie vošiel do svojej slávy. Aj kňazi zasvätení pomazaním Ducha Svätého a poslaní Kristom umŕtvujú v sebe skutky tela a úplne sa venujú službe ľuďom, a tak sa rozvíjajú na dokonalého človeka vo svätosti, ktorou ich obdaroval Kristus.
V službe Ducha a spravodlivosti sa upevňuje ich duchovný život, ak pozorne počúvajú Kristovho Ducha, lebo on ich oživuje a vedie. K dokonalosti života ich vedú samy každodenné posvätné úkony a celá ich služba, konaná v spojení s biskupom a ostatnými kňazmi.
A svätosť kňazov má zasa veľký vplyv na úspešnosť ich služby; lebo hoci Božia milosť môže uskutočniť dielo spásy aj prostredníctvom nehodných služobníkov, Boh spravidla radšej zjavuje svoje obdivuhodné činy cez tých, ktorí sú pozornejší na podnety a vedenie Ducha Svätého, ktorí pre svoje intímne spojenie s Kristom a svätosť života môžu povedať s Apoštolom: „Nežijem už ja, ale vo mne žije Kristus.“

RESPONZÓRIUM

1 Sol 2, 8; Gal 4, 19
R. Najradšej by sme vám boli odovzdali nielen Božie evanjelium, ale aj vlastný život. * Takými drahými ste sa nám stali.
V. Deti moje, znovu vás v bolestiach rodím, kým vo vás nebude stvárnený Kristus. * Takými drahými ste sa nám stali.

MODLITBA
Keďže zatiaľ ani v direktóriu nie je preložená modlitba, uvádzam jej latinské znenie:
Omnípotens sempitérne Deus, qui sanctum Pium, presbýterum, crucis Filii tui singulári graátia partícipem esse donásti, et per eius ministérium misericórdiae tuae mirábília renovásti, concéde nobis, ut, eius intercessióne, passiónibus Christi iúgiter sociáti ad resurrectiónis glóriam felíciter perducámur. Per Dóminum nostrum.
Neoficiálne slovenské znenie (schválil ABÚ v Trnave):
Všemohúci a večný Bože, ty si svätého kňaza Pia obdaril účasťou osobitnej milosti na kríži svojho Syna a službou jeho milosrdenstva si obnovil svoje obdivuhodné skutky; udeľ nám, aby sme sa na jeho príhovor stále pripájali ku Kristovmu utrpeniu, a tak šťastne prišli do slávy vzkriesenia. Skrze Krista, nášho Pána. Amen.

Generované: 18. december 2008, 20:05.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky