Liturgia hodín

## 17. február 2009

## Siedmich svätých zakladateľov rehole Služobníkov Panny Márie, ľubovoľná spomienka

Siedmi muži, narodení vo Florencii, viedli najprv pustovnícky život na vrchu Senario, pričom zvlášť uctievali blahoslavenú Pannu Máriu. Potom kázali po celom Toskánsku a založili rehoľu Služobníkov Panny Márie, ktorú roku 1304 schválila Apoštolská Stolica. Ich spomienka sa slávi v tento deň, keď podľa tradície roku 1310 zomrel svätý Alexej Falconieri, jeden z nich.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Ježišu, Vykupiteľ náš,
koruna slávy v nebesiach,
v tento deň láskavejšie čuj
prosiacich sluhov zbožný hlas.

Dnes vyznavač tvoj vznešený
sa zaskvel novou jasnosťou,
dnes spomíname naňho my,
tvoj ľud, výročnou slávnosťou.

Cez všetko, čo svet sľuboval,
on prešiel čistou šľapajou,
na cestu spásy vydal sa
a verne kráčal za tebou.

Správne a múdro pohrdol
rozkošou sveta prchavou
a dostal za to odmenu
uprostred svätých anjelov.

A preto, Pane, pomôž nám
ísť za ním v jeho šľapajach,
na jeho prosby odpusť nám
hriechy a zažeň každý strach.

Kriste, kráľ dobrý, láskavý,
buď sláva tebe, Otcovi
i Duchu, ktorý bráni nás,
teraz i večne, v každý čas. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pánovi zver svoje cesty; on sa už postará.

Žalm 37
Údel zlých a údel spravodlivých

Blahoslavení tichí, lebo oni budú dedičmi zeme. (Mt 5, 5)

I

Nerozhorčuj sa nad ničomníkmi *
a nežiarli na tých, čo pášu neprávosť.
Veď oni uschnú rýchlo ako tráva *
a zvädnú ako zelená bylina.

Ale spoľahni sa na Pána a dobre rob *
a budeš bývať v svojej krajine a tešiť sa z bezpečia.
Hľadaj radosť v Pánovi *
a dá ti, za čím túži tvoje srdce.

Pánovi zver svoje cesty a jemu dôveruj, *
on sa už postará.
Tvoju spravodlivosť vyvedie na povrch ako svetlo *
a tvoje právo ako poludňajší jas.

Odovzdaj sa Pánovi a dúfaj v neho; †
nepretekaj sa s tým, čo kráča od úspechu k úspechu, *
a s človekom, čo strojí úklady.
Prestaň sa hnevať a zanechaj zlosť, *
nerozčuľuj sa, to vedie len k zlému.

Všetci ničomníci budú zničení, *
lež tí, čo dúfajú v Pána, stanú sa dedičmi zeme.
Ešte chvíľku a už nebude hriešnika; *
budeš hľadať jeho miesto, a nenájdeš.
Tichí však zdedia zem *
a budú žiť v šťastí a pokoji.

Ant. 1 Pánovi zver svoje cesty; on sa už postará.

Ant. 2 Vyhýbaj zlu a dobre rob; spravodlivých posilňuje Pán.

II

Hriešnik snuje nástrahy spravodlivému *
a škrípe proti nemu zubami.
Ale Pán sa mu smeje, *
lebo už vidí, ako sa blíži jeho deň.

Hriešnici tasia meč *
a napínajú luk,
chcú zraziť bedára i chudáka *
a zavraždiť tých, čo kráčajú po správnej ceste.
Lenže ten meč vnikne do ich vlastného srdca *
a ten luk sa im doláme.

Lepšie to málo, čo má spravodlivý, *
než veľké bohatstvá hriešnikov.
Veď ramená hriešnikov budú polámané, *
no spravodlivých posilňuje Pán.

O život bezúhonných sa stará Pán *
a ich dedičstvo trvá naveky.
V nešťastí zahanbení nebudú *
a v čase hladu budú nasýtení.

Ale hriešnici, tí zahynú, †
nepriatelia Pána, tí sa pominú ako nádhera lúk *
a stratia sa ako dym.
Hriešnik si požičiava, a nevracia, *
lež spravodlivý má súcit a rozdáva.

Tí, ktorým žehná Pán, budú dedičmi zeme *
a tí, ktorým zlorečí, zahynú.
Pán upevňuje kroky človeka *
a sprevádza ho na ceste.
Ak padne, neostane ležať, *
veď Pán ho drží za ruku.

Bol som mladík, teraz som starec, †
a nevidel som spravodlivého, že by bol opustený, *
ani jeho deti žobrať o chlieb.
Pretože sa ustavične zľutúva a požičiava, *
na jeho potomstve požehnanie spočinie.

Vyhýbaj zlu a dobre rob *
a budeš mať domov naveky.
Lebo Pán miluje spravodlivosť *
a neopúšťa svojich svätých.
Nespravodlivci navždy vyhynú *
a pokolenie bezbožných bude zničené.
Lež spravodliví zdedia zem, *
budú ju obývať na veky vekov.

Ant. 2 Vyhýbaj zlu a dobre rob; spravodlivých posilňuje Pán.

Ant. 3 Očakávaj Pána a jeho cesty sa pridŕžaj.

III

Z úst spravodlivého zaznieva múdrosť *
a jeho jazyk hovorí, čo je správne.
V jeho srdci je zákon Boží *
a jeho kroky nezakolíšu.
Hriešnik striehne na spravodlivého *
a usiluje sa ho usmrtiť;
lenže Pán mu ho v rukách nenechá, *
nedá ho odsúdiť, keď bude súdený.

Očakávaj Pána a jeho cesty sa pridŕžaj; †
on ťa povýši za dediča zeme *
a dožiješ sa záhuby hriešnikov.
Videl som bezbožného, ako sa vyťahoval *
a vypínal sťa céder košatý;
no sotva som prešiel, už ho tam nebolo, *
aj som ho hľadal, ale nenašiel.

Všímaj si nevinného a pozoruj spravodlivého, *
lebo budúcnosť patrí pokojamilovným.
Ale nespravodlivci všetci vyhynú *
a potomstvo bezbožných bude vyhubené.
Spása spravodlivých prichádza od Pána, *
on je ich ochrancom v čase súženia.
Pán im pomôže a oslobodí ich, †
vytrhne ich z rúk hriešnikov a zachráni ich, *
lebo sa spoliehajú na neho.

Ant. 3 Očakávaj Pána a jeho cesty sa pridŕžaj.

V. Nauč ma dobrotivosti, múdrosti a poznaniu.
R. Veď verím tvojej náuke.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Prísloví

8, 1-5. 12-36
Chvála večnej múdrosti

Či múdrosť nevolá
a rozumnosť nevydáva svoj hlas?
Na najvyššom mieste,
pri ceste, na rázcestí stojí,
vedľa brán pri vchode do mesta,
v samých vrátach volá:
„Mužovia, na vás volám
a môj hlas k synom človeka.
Naučte sa, nedospelí, opatrnosti
a vy, nerozumní, dávajte pozor!
Ja, múdrosť, bývam s rozumnosťou
a nachádzam rozvážne poznanie.
Bázeň pred Pánom je nenávidieť zlo.
Nenávidím spupnosť, pýchu, zlú cestu
a ústa falošné.
Moja je rada a rozumnosť,
moja je rozumnosť, moja je sila.
Skrze mňa kraľujú králi
a kniežatá rozhodujú, čo je spravodlivé.
Skrze mňa panovníci vládnu
a mocnári súdia spravodlivo.

Ja milujem tých, čo mňa milujú;
a tí, čo bdejú pri mne ráno, nájdu ma.
U mňa je bohatstvo a sláva,
ohromný majetok a spravodlivosť.
Moje ovocie je lepšie ako zlato, ako čisté zlato,
a môj výnos nad vyberané striebro.
Chodím po cestách spravodlivosti
A po chodníkoch práva,
aby som obohatila tých, čo ma milujú,
a naplnila ich pokladnice.

Pán ma vlastnil už na začiatku svojich ciest
od počiatku, skôr, ako urobil čokoľvek.
Od večnosti som ustanovená,
odpradávna, prv, ako povstal svet.
Neboli ešte morské priehlbne,
a ja som sa už počala;
ani žriedla, čo chrlia vodu, neboli.
Prv než boli upevnené vrchy,
pred pahorkami som sa zrodila;
prv, než učinil zem a nivy
a prvé hrudy na pevnine.
Keď pripravoval nebesia, bola som pri tom.
Keď vymeriaval klenbu nad oceánmi,
keď upevňoval mraky vo výšinách,
keď dával silu morským prameňom,
keď moru vymedzoval hranice
a vodám, aby neprekročili svoj breh,
keď kládol základy zeme,
už vtedy som bola s ním ako staviteľka:
deň čo deň som bola jeho potešením
a hrala som sa pred ním v každý čas.
Hrala som sa na okruhu zeme
a mojou radosťou je bývať s ľuďmi.

A teraz ma, synovia počúvajte:
Blahoslavení tí, čo kráčajú po mojich cestách;
počúvajte naučenia a buďte múdri,
neopovrhujte nimi.
Blahoslavený človek, ktorý ma počúva
a deň čo deň bdie pri mojich dverách
a stráži pri verajach mojich brán.
Kto mňa nájde, nájde život
a dosiahne zaľúbenie u Pána.
Kto však hreší proti mne, poškodzuje svoju dušu:
Všetci, čo ma nenávidia, milujú smrť.“

RESPONZÓRIUM

Prís 8, 22; Jn 1, 1
R. Pán ma vlastnil už na začiatku svojich ciest, * Od počiatku, skôr, ako urobil čokoľvek.
V. Na počiatku bolo Slovo a Slovo bolo u Boha a to Slovo bol Boh. * Od počiatku, skôr, ako urobil čokoľvek.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Legendy o vzniku rehole Služobníkov Panny Márie

(Monumenta Ord. Serv. B. Mariae Virginis, 1, 3. 5. 6. 11: pp. 71 ss.)

Chváľme slávnych mužov

Bolo sedem mužov, hodných veľkého uznania a cti, ktorých naša Pani združila ako sedem hviezd. Zjednotením ich duše i tela položila základ svojej rehole a rehole svojich služobníkov.
Keď som vstúpil do našej rehole, nenašiel som z nich nažive už nikoho okrem jedného, ktorý sa volal brat Alexej. Naša Pani sa rozhodla uchrániť tohoto brata Alexeja od telesnej smrti až do našich čias, aby sme z jeho rozprávania poznali začiatky našej rehole. Život spomenutého brata Alexeja bol taký, ako som sa sám mohol presvedčiť na vlastné oči vidieť, že nielen povzbudzoval svojím príkladom tých, čo boli s ním, ale aj potvrdzoval stupeň dokonalosti a spomínanej nábožnosti svojej a svojich spoločníkov.
Ich životný stav predtým, ako začali žiť v spoločenstve, sa vyznačoval týmito štyrmi znakmi: Prvý sa týkal vzťahu k Cirkvi. Niektorí z nich ešte neboli viazaní manželstvom, lebo sa rozhodli zachovať trvalé panenstvo a čistotu, iní boli už ženatí a ostatní boli uvoľnení z manželstva smrťou manželky.
Druhý sa týkal ich občianskej úspešnosti. Založili si ju na obchode a výmene pozemských dobier podľa obchodných pravidiel. No len čo našli veľmi cennú perlu, teda našu rehoľu, nielenže rozdali všetko, čo mali, chudobným, ale aj seba samých odovzdali s radostnou ochotou Bohu a Panej, aby im čo najvernejšie slúžili.
Tretí sa týkal ich uznania a úcty voči našej Panej. Veď vo Florencii bola už veľmi dávno založená spoločnosť na počesť Panny Márie, ktorá si pre svoje dlhé trvanie a pre veľký počet a svätosť mužov i žien získala medzi všetkými ostatnými titul Veľkej a volali ju osobitne „Veľká spoločnosť našej Panej“. Z nej vyšlo aj sedem spomenutých mužov s veľkou láskou voči našej Panej už predtým, ako začali žiť v spoločenstve.
Štvrtý znak zahrnoval ich duchovnú dokonalosť. Milovali Boha nadovšetko a tým, že všetko, čo robili, usmerňovali podľa správneho poriadku na neho, uctievali ho vo všetkých svojich myšlienkach, slovách i skutkoch.
Keď sa potom z Božieho vnuknutia a na osobitný pokyn našej Panej pevne rozhodli, že sa zhromaždia a budú žiť spoločne, usporiadali svoje domy a rodiny: rodinám nechali to najpotrebnejšie a zvyšok rozdali chudobným. Potom si vyhľadali rozvážnych mužov príkladného života a odhalili im svoj úmysel.
A tak vystúpili na vrch Senario a na jeho temene si postavili primeraný domček, presťahovali sa doň a začali spoločne bývať. Tam sa začali zamýšľať nad tým, že ich úlohou je nielen dosiahnuť svätosť, ale aj pridružovať k sebe iných, a tak rozširovať novú rehoľu, ktorú naša Pani začala prostredníctvom nich. Preto sa zariadili tak, aby mohli pribrať k sebe bratov. Niekoľkých aj prijali, a tak založili našu rehoľu. Tú však v prvom rade vybudovala naša Pani; postavená bola na pokore našich bratov, vytvorená ich svornosťou a udržiavaná ich chudobou.

RESPONZÓRIUM

Sk 4, 32; 2, 46b-47a
R. Množstvo veriacich malo jedno srdce a jednu dušu. * A nik z nich nehovoril, že niečo z toho, čo mal, je jeho, ale všetko mali spoločné.
V. S radosťou a úprimným srdcom požívali pokrm. Chválili Boha a boli milí všetkému ľudu. * A nik z nich nehovoril, že niečo z toho, čo mal, je jeho, ale všetko mali spoločné.

MODLITBA
Dobrotivý Bože, nábožne slávime pamiatku siedmich svätých bratov, ktorým si vlial úprimnú lásku k Matke Božej a pomáhal si im privádzať tvoj ľud bližšie k tebe; prosíme ťa, aj nám daj vrúcnu lásku k Panne Márii a ustavičnú ochotu slúžiť ti v našich blížnych. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 19:58.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky