Liturgia hodín

## 26. október 2009

## Výročie posviacky chrámov, ktorých deň posviacky je neznámy, spomienka
(len v konsekrovaných kostoloch)

Toto výročie sa slávi v chrámoch, ktorých deň posviacky (konsekrácie) nie je známy.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Vševládny Kriste, milostivý Pane,
prosebné hlasy zaznievajú v chráme,
požehnaj toho, kto doň vo výročí
nábožne vkročí.

Hľa, tuto je sieň najvyššieho Kráľa,
tu brána nebies jasná, otvorená
pre všetkých, ktorí idú z kraja strastí
do večnej vlasti.

To sväté miesto pojme tvoju čeľaď
a vo sviatostiach všetkých obohatí,
od svojho stola k tebe pošle hostí
do blaženosti.

Nuž prosíme ťa, Bože, prívetivo
vyhovej prosbám svojich služobníkov,
čo v poklone tu slávia, plní plamu,
posviacku chrámu.

Spoločnou chválou velebíme Otca
aj teba, Kriste, milý, večný Kráľu,
aj Ducha; nech k vám každá myseľ vzlieta
z okruhu sveta. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Nakloň ku mne svoj sluch, Pane, a zachráň ma.

Žalm 31, 1-17. 20-25
Dôverná modlitba v súžení

Otče, do tvojich rúk porúčam svojho ducha. (Lk 23, 46)

I

Pane, v teba dúfam, nech nie som zahanbený naveky; *
vysloboď ma, veď si spravodlivý.
Nakloň ku mne svoj sluch, *
ponáhľaj sa a zachráň ma.
Buď mi skalou útočišťa, *
opevneným hradom mojej spásy.

Veď ty si moja sila a moje útočište, *
pre svoje meno budeš ma viesť a opatrovať.
Vyvedieš ma z osídla, čo mi nastrojili, *
lebo ty si moja sila.

Do tvojich rúk porúčam svojho ducha; *
ty si ma vykúpil, Pane, Bože verný.
Nenávidíš tých, čo si ctia márne modly; *
ale ja dúfam v Pána.

Plesám a teším sa, že si milosrdný, *
lebo si zhliadol na moju poníženosť.
Spoznal si tieseň mojej duše †
a nevydal si ma do rúk nepriateľa: *
moje nohy si postavil na šíre priestranstvo.

Ant. 1 Nakloň ku mne svoj sluch, Pane, a zachráň ma.

Ant. 2 Pane, rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom.

II

Zmiluj sa, Bože, nado mnou, lebo som v súžení; †
od zármutku mi chabne oko, *
duša i vnútro moje.
Život sa mi v strastiach míňa *
a roky v nárekoch.
Biedny som a slabnem *
a chradnú mi kosti.

Všetci moji nepriatelia mnou opovrhujú, †
susedom som na posmech a svojim známym som postrachom. *
Tí, čo ma vidia na ulici, utekajú predo mnou.
Vytrácam sa z ich pamäti ako mŕtvy, *
som sťa odhodená nádoba.
Veru čujem, ako ma mnohí hania: *
hrôza zo všetkých strán.
Spolčujú sa proti mne a radia sa o tom, *
ako ma zabiť.

Ja sa však spolieham na teba, Pane, †
a hovorím: „Ty si môj Boh, *
v tvojich rukách je môj osud.“
Vytrhni ma z rúk mojich nepriateľov *
a prenasledovateľov.
Rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom *
a zachráň ma vo svojom milosrdenstve.

Ant. 2 Pane, rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom.

Ant. 3 Pane, buď zvelebený, že si mi preukázal milosrdenstvo.

III

Pane, tvoja dobrota je taká nesmierna, *
a vyhradil si ju bohabojným.
Preukazuješ ju tým, čo v teba dúfajú, *
pred zrakom ľudí.

Záclonou svojej tváre ich kryješ *
pred zúrivosťou ľudu.
V stánku ich chrániš *
pred svárlivými jazykmi.

Pane, buď zvelebený, *
že si mi preukázal milosrdenstvo v opevnenom meste.
Už som si v strachu hovoril: *
„Odvrhnutý som spred tvojich očí.“
No ty si vyslyšal moju hlasitú modlitbu, *
keď som volal k tebe.

Milujte Pána, všetci jeho svätí. †
Pán verných chráni, *
ale plnou mierou odpláca tým, čo si počínajú pyšne.
Vzmužte sa a majte srdce statočné, *
vy všetci, čo dúfate v Pána.

Ant. 3 Pane, buď zvelebený, že si mi preukázal milosrdenstvo.

V. Veď ma, Pane, vo svojej pravde a uč ma.
R. Lebo ty si Boh, moja spása.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Múdrosti

1, 16 – 2, 1a. 10-24
Hlúpe zámery bezbožných proti spravodlivému

Bezbožní rukami aj slovami privolávajú smrť;
myslia si, že je ich priateľka, a hynú
a uzavierajú s ňou zmluvu,
veď sú hodni toho, aby bola ich údelom.

Hovoria totiž vo svojom zvrátenom zmýšľaní:
„Zmocnime sa spravodlivého chudáka,
nešetrime vdovu
a neberme ohľad na šediny starca vysokého veku.
Naša sila nech je zákonom spravodlivosti,
lebo čo je slabé, je neužitočné.

Číhajme teda na spravodlivého,
lebo nám je na ťarchu.
Stavia sa proti nášmu správaniu,
vyčíta nám prestupovanie zákona,
žaluje, že sme zradili svoju výchovu.
Chvastá sa, že pozná Boha,
a Božím synom sa nazýva.
Obžalúva naše zmýšľanie,
už aj pohľad na neho je nám na ťarchu.
Lebo jeho život je nepodobný ostatným
a odlišné sú jeho chodníky.
Pokladá nás za spotvorených
a bočí od našich ciest ako od nečistoty;
blahoslaví údel spravodlivých
a chváli sa, že Boh mu je otcom.

Nuž pozrime, či sú jeho reči pravdivé,
a skúsme, ako sa to s ním skončí.
Lebo ak je ozaj Božím synom, on sa ho ujme
a vyslobodí ho z rúk odporcov.
Skúšajme ho potupou a súžením,
aby sme poznali jeho miernosť
a vyskúšali jeho trpezlivosť.
Odsúďme ho na smrť potupnú,
veď mu príde pomoc, ako hovorí.“

Takto uvažujú a mýlia sa,
lebo vlastná zloba ich zaslepila.
Nepoznajú Božie tajomstvá,
ani odmenu za svätosť nečakajú
a ani v oslávenie čistých duší neveria.
Lebo Boh stvoril človeka pre neporušiteľnosť;
utvoril ho ako obraz svojej podstaty.
Smrť prišla na svet zo závisti diabla:
preto ju okúsia všetci, čo mu patria.

RESPONZÓRIUM

Múd 2, 1a. 12a. 13b. 17a. 18; Mt 27, 43
R. Bezbožní hovoria: Číhajme na spravodlivého, lebo sa stavia proti nášmu správaniu; Božím synom sa nazýva. * Pozrime, či sú jeho reči pravdivé; lebo ak je ozaj Božím synom, on ho vyslobodí z rúk odporcov.
V. Spoliehal sa na Boha, nech ho teraz vyslobodí, ak ho má rád. Veď povedal: Som Boží Syn. * Pozrime, či sú jeho reči pravdivé; lebo ak je ozaj Božím synom, on ho vyslobodí z rúk odporcov.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Listu svätého pápeža Klementa Prvého Korinťanom

(Cap. 21, 1-22, 5; 23, 1-2: Funk 1, 89-93)

Neodkláňajme sa od Božej vôle

Dávajte si pozor, milovaní, aby nikomu z nás neboli toľké Pánove dobrodenia na odsúdenie, keby sme nežili dôstojne podľa neho a nekonali svorne, čo je dobré a milé pred jeho tvárou. Veď kdesi hovorí: „Pánov duch je svetlo, ktoré odhaľuje tajné skrýše vnútra.“
Uvedomujme si, ako je blízko a že ani jedna naša myšlienka ani jeden náš rozhovor nie je utajený pred ním. Je teda spravodlivé, aby sme sa neodkláňali od jeho vôle. Radšej urazme hlúpych a nerozumných, povýšeneckých a chvastavých ľudí ako Boha.
Klaňajme sa Pánu Ježišovi, ktorý za nás vydal svoju krv, ctime si predstavených, majme v úcte starších, mladých vychovávajme v bázni pred Bohom, svoje manželky veďme k tomu, čo je dobré. Nech javia milé spôsoby čistoty, nech dokazujú čistú a úprimnú vôľu v svojej miernosti, nech mlčaním preukazujú ovládanie svojho jazyka, nech prejavujú rovnakú lásku bez nadŕžania všetkým, čo sa sväto boja Boha.
Vaše deti nech sa zúčastňujú na Kristovej výchove. Nech sa učia, čo znamená poníženosť pred Bohom, čo dokáže čistá láska u Boha, aká dobrá a veľká je bázeň pred ním a ako zachováva všetkých, čo v nej sväto a s čistou mysľou žijú. Veď ten, ktorého Duch v nás je, skúma myšlienky a zámery; a vezme ho, kedy chce.
Ale toto všetko potvrdzuje viera v Kristovi, lebo to nás on skrze Ducha Svätého vyzýva: „Poďte, deti, čujte ma, naučím vás bázni Pánovej. Miluje niekto život a chce požívať dobro v šťastných dňoch? Zdržuj svoj jazyk od zlého a svoje pery od reči úlisnej. Unikaj pred zlom a dobre rob, hľadaj pokoj a usiluj sa oň.“
Ku všetkým milosrdný a dobrotivý Otec miluje všetkých, čo sa ho boja; dobrotivo a láskavo udeľuje svoje milosti tým, čo k nemu pristupujú s úprimnou mysľou. Preto nemajme rozpoltenú myseľ a nech sa naša duša nevynáša nad jeho vynikajúce a vznešené dary.

RESPONZÓRIUM

Porov. Tob 4, 19a; 14, 8b
R. Dobroreč Pánovi v každom čase a pros ho, aby riadil tvoje kroky, * Aby usmerňoval tvoje chodníky a zámery.
V. Slúž Bohu v pravde a rob pred ním, čo sa jemu páči. * Aby usmerňoval tvoje chodníky a zámery.

MODLITBA
V chráme, ktorého výročie posviacky sa slávi:

Všemohúci Bože, pre tvoju dobrotu môžeme každoročne sláviť deň posvätenia tohto chrámu; vyslyš prosby svojho ľudu a dopraj, aby sa na tomto mieste vždy konala tebe milá služba a na nás hojne zostupovala milosť vykúpenia. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Mimo chrámu, ktorého výročie posviacky sa slávi:

Vznešený Bože, pripravuješ si z nás ako zo živých a vybraných kameňov duchovný chrám; prosíme ťa, zošli svojej Cirkvi Ducha Svätého, aby neprestajne pôsobil v tvojich veriacich a budoval z nich nebeský Jeruzalem. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Alebo:

Všemohúci Bože, ty povolávaš veriacich, aby tvorili Cirkev, chrám Ducha Svätého; daj, aby ľud zhromaždený v tvojom mene tebe sa klaňal, teba miloval a nasledoval a pod tvojou ochranou dosiahol prisľúbenú nebeskú blaženosť. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:06.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky