Liturgia hodín

## 16. november 2009

## Sv. Gertrúdy, panny, ľubovoľná spomienka

Narodila sa v Eislebene v Durínsku roku 1256. Ešte ako dievčatko ju prijali do cisterciátskeho kláštora v Helfte. Usilovne sa dala do štúdia a vynikala v literatúre a filozofii. Po úplnom odovzdaní sa Bohu obdivuhodne napredovala na ceste dokonalosti, najmä pomocou modlitby a rozjímania. Zomrela 17. novembra 1301.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

V tento deň zbožnosť veriacich
piesňami pannu velebí,
ktorá sa slávou, čistotou
jak hviezda skveje na nebi.

Panna, čo k chválam Kristovým
prispela mužnou pevnosťou,
k zborom sa nebies vznešeným
dnes druží s veľkou radosťou.

Krehkosti tela premohla,
cudnosťou v srdci vždy čistom
zvodnosťou sveta pohrdla,
po stopách išla za Kristom.

Spravuj nás, Kriste, podľa nej,
pred nepriateľmi chráň svoj ľud,
nás v čnostiach stále upevňuj
a odstráň od nás všetok blud.

Ježišu, Synu Márie,
tvoj domov zdobia ľalie.
S Otcom a s Duchom potechy
nech ti je sláva naveky! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Spas ma, Pane, veď si milosrdný.

Žalm 6
Úbožiak prosí Pána o milosť

Teraz je moja duša vzrušená... Otče, zachráň ma pred touto hodinou. (Jn 12, 27)

Pane, nekarhaj ma v svojom hneve, *
netrestaj ma v svojom rozhorčení.

Zľutuj sa, Pane, nado mnou, lebo som nevládny, *
uzdrav ma, Pane, lebo sa mi kosti chvejú.
Aj dušu mám už celkom zdesenú. *
Ale ty, Pane, dokedy...?

Obráť sa, Pane, zachráň mi dušu. *
Spas ma, veď si milosrdný.
Veď medzi mŕtvymi nik nemyslí na teba. *
A kto ťa môže chváliť v podsvetí?

Už ma vyčerpalo vzlykanie, †
lôžko mi noc čo noc vlhne od plaču, *
slzami máčam svoju posteľ.
Od náreku sa mi oko zahmlilo *
a uprostred všetkých mojich nepriateľov som zostarol.

Odíďte odo mňa, všetci, čo páchate neprávosť, *
lebo Pán vyslyšal môj hlasný plač.
Pán moju prosbu vyslyšal, *
Pán prijal moju modlitbu.
Všetci moji nepriatelia nech sa zahanbia a nech sa zdesia náramne *
a zahanbení nech sa ihneď stratia.

Ant. 1 Spas ma, Pane, veď si milosrdný.

Ant. 2 Pán sa stal bedárovi útočišťom v súžení.

Žalm 9
Vďaka za víťazstvo

Zasa príde súdiť živých i mŕtvych.

I

Oslavovať ťa budem, Pane, celým svojím srdcom *
a vyrozprávam všetky tvoje diela zázračné.
V tebe sa budem tešiť a radovať, *
ospevovať budem tvoje meno, Najvyšší.

Veď moji nepriatelia dávajú sa na útek, *
pred tvojou tvárou slabnú a hynú.
Lebo ty si sa ujal môjho súdu a rozriešil si môj spor, *
zasadol si na trón ako spravodlivý sudca.

Zahriakol si pohanov a vyničil si rod bezbožný, *
ich meno si vyhladil navždy, naveky.
Nepriatelia zhynuli, navždy umĺkli; *
zboril si ich mestá, niet po nich ani pamiatky.

Ale Pán tróni naveky, *
už si pripravil stolec sudcovský.
A spravodlivo bude súdiť svet, *
podľa práva bude súdiť národy.

Pán bude utláčanému útočišťom, *
príhodným útočišťom v časoch súženia.
Na teba sa spoľahnú tí, čo tvoje meno poznajú, *
veď ty, Pane, neopúšťaš tých, čo ťa hľadajú.

Ant. 2 Pán sa stal bedárovi útočišťom v súžení.

Ant. 3 V bránach dcéry sionskej budem hlásať tvoje skutky preslávne.

II

Spievajte a hrajte Pánovi, čo na Sione prebýva, *
ohlasujte jeho skutky medzi národmi.
Lebo on, čo pomstí krv, na nich pamätá, *
nezabúda na nárek bedárov.

Zmiluj sa, Pane, nado mnou, †
pozri, ako ma nepriatelia sužujú, *
vytrhni ma z brán ríše smrti,
aby som v bránach dcéry sionskej hlásal všetky tvoje skutky preslávne *
a plesal, že si mi pomohol.

Pohania padli do jamy, ktorú kopali, †
a v tom osídle, čo nastrojili, *
chytila sa im vlastná noha.
Pán sa zjavil a konal súd. *
Hriešnik sa zamotal do diela svojich rúk.

Do pekla pôjdu hriešnici, *
všetci pohania, čo zabúdajú na Boha.
Lež na úbožiaka on nezabudne naveky, *
ani nádej úbožiakov navždy márna nebude.

Povstaň, Pane, nech sa nevyvyšuje človek; *
a národy si na súd predvolaj.
Pane, hrôzou ich zasiahni; *
nech pohania pochopia, že sú iba ľuďmi.

Ant. 3 V bránach dcéry sionskej budem hlásať tvoje skutky preslávne.

V. Daj mi chápavosť a ja tvoj zákon zachovám.
R. A celým srdcom sa ho budem pridŕžať.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Joela

4, 1-3. 9-21
Posledný súd a potom večná blaženosť

Toto hovorí Pán:
„V tých dňoch
a v tom čase,
keď zmením údel
Júdu a Jeruzalema,
zhromaždím všetky národy
a privediem ich do údolia Jozafat
a budem sa tam s nimi súdiť
pre môj ľud a moje dedičstvo Izrael,
ktorý rozmetali medzi pohanov
a moju krajinu si rozdelili.
O môj ľud hádzali lós,
chlapca dali za neviestku
a dievča predali za víno a pili.
Volajte to medzi národmi,
vyhláste svätú vojnu,
zobuďte hrdinov,
nech prídu a nech vystúpia
všetci bojovníci.
Prekujte svoje radlice na meče
a svoje kosáky na kopije.
Slabý nech povie:
‚Som silný!‘
Pohnite sa a poďte,
všetky okolité národy,
a zhromaždite sa tam!
Priveď, Pane, svojich hrdinov!

Nech vstanú a prídu národy
do údolia Jozafat,
lebo tam zasadnem a budem súdiť
všetky okolité národy.
Priložte kosáky,
pretože dozrela žatva;
poďte a šliapte,
lis je už plný:
pretekajú kade,
lebo ich zloba je veľká.
Zástupy za zástupmi
v Údolí rozhodnutia,
pretože je blízo deň Pána
v Údolí rozhodnutia.

Slnko a mesiac sa zatmejú
a hviezdy stratia svoj lesk.
A Pán zo Siona zahrmí
a z Jeruzalema vydá svoj hlas.
Nebo a zem sa budú chvieť,
ale Pán je útočišťom svojho ľudu
a pevnosťou synov Izraela.
Vtedy poznáte, že ja som Pán, váš Boh,
a bývam na svojom svätom vrchu Sione.
Jeruzalem bude svätým miestom,
cudzinci už cezeň neprejdú.

V ten deň
bude z vrchov kvapkať mušt
a z pahorkov bude vytekať mlieko;
vo všetkých judejských potokoch
bude prúdiť voda
a z Pánovho domu vyrazí prameň
a zavlaží Údolie agátov.
Egypt bude pustinou
a Idumea púšťou vyschnutou,
pretože páchali násilie na synoch Júdu
a prelievali nevinnú krv v ich krajine.
Júda ostane naveky
a Jeruzalem z pokolenia na pokolenie.
Ja pomstím ich krv,
nenechám ju nepomstenú,
lebo Pán býva na Sione.“

RESPONZÓRIUM

Joel 4, 18; Zjv 22, 17c. 1
R. Z vrchov bude kvapkať mušt, vo všetkých judejských potokoch bude prúdiť voda a z Pánovho domu vyrazí prameň. * Kto je smädný, nech príde, a kto chce, nech si naberie zadarmo vody života.
V. Anjel mi ukázal rieku vody života, čistú ako krištáľ, vytekajúcu od Božieho a Baránkovho trónu. * Kto je smädný, nech príde, a kto chce, nech si naberie zadarmo vody života.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z knihy Posol božskej lásky od svätej panny Gertrúdy

(Lib. 2, 23, 1. 3. 5. 8. 10: Sch 139, 330-349)

Tvoj zámer so mnou sú myšlienky pokoja

Nech ťa velebí moja duša, Pane, Bože, môj stvoriteľ, nech ťa velebí moja duša a moje najhlbšie vnútro nech ťa oslavuje za tvoje zľutovania, ktorými ma tak nezaslúžene zahrnula tvoja nesmierna láska. Vzdávam vďaky, ako len vládzem, tvojmu nekonečnému milosrdenstvu. A keď sa ním chválim, oslavujem tvoju zhovievavú trpezlivosť, ktorou si prehliadal všetky roky môjho útleho a neskoršieho detstva, dorastania a mladosti až skoro do konca dvadsiateho piateho roku. Prežila som ich v takej zaslepenej pomätenosti, že som myšlienkami, slovami, skutkami bez výčitiek svedomia, ako sa mi teraz vidí, robila všetko, čo sa mi zachcelo, všade, kde som mohla. Keby si ma nebol ty chránil, či už cez vrodený odpor proti zlu a záľubu v dobre, alebo cez vonkajšie upozornenia blížnych, bola by som žila ako pohanka medzi pohanmi a nikdy by som si nebola uvedomila, že ty, môj Boh, odmeňuješ dobro a trestáš zlo. Pritom si ma od detstva, totiž od piateho roku, vyvolil medzi svojich najoddanejších priateľov a trpíš ma pri stole svätej rehole.
Preto ti, milovaný Otče, obetujem na zadosťučinenie všetky utrpenia tvojho najmilšieho Syna od tej hodiny, keď zaplakal uložený v jasliach na sene, cez tie, ktoré znášal v dôsledku svojich detských potrieb, chlapčenských nedostatkov, protivenstiev dospievajúcich a mladíckych vášní, až po tú hodinu, keď na kríži naklonil hlavu, mocne vykríkol a vydýchol dušu. A tiež ti na vynáhradu za všetky svoje nedbalosti obetujem, milovaný Otče, celý presvätý život tvojho Jednorodeného, ktorý bol vrcholne dokonalý vo všetkých myšlienkach, slovách a skutkoch od tej hodiny, keď zoslaný z vysokého trónu vstúpil na našu zem, až po tú hodinu, keď tvojej otcovskej tvári predstavil slávu víťazného tela.
Na znak vďaky sa ponáram do najhlbšej priepasti svojej úbohosti a popri tvojom preslávnom milosrdenstve chválim a ctím si tú najdojemnejšiu dobrotu, pre ktorú tvoj zámer so mnou, Otče milosrdenstva, sú myšlienky pokoja, a nie súženia, hoci som žila tak pomýlene, totiž akoby si ma vyvýšil takým množstvom a veľkosťou svojich dobrodení. A k nim si mi pridal neoceniteľnú priateľskú dôvernosť tým, že si mi daroval tú po každej stránke najvznešenejšiu schránku božstva, svoje božské Srdce, ako vrchol všetkých mojich radostí.
Okrem toho si si získal moju dušu takými spoľahlivými prísľubmi, ako mi chceš preukázať dobro pri smrti i po smrti, že aj keby som nemala od teba nijaký iný dar, už pre toto jediné by ustavične so živou nádejou vzdychalo za tebou moje srdce.

RESPONZÓRIUM

Porov. Jer 31, 3b; porov. Oz 2, 16b. 21
R. Láskou odvekou miluje Pán Gertrúdu, preto si ju pritiahol od detstva, zaviedol ju na púšť * A prihováral sa jej srdcu.
V. Urobil ju svojou nevestou navždy vo vernosti a v milosrdenstve. * A prihováral sa jej srdcu.

MODLITBA
Dobrotivý Bože, v panenskom srdci svätej Gertrúdy pripravil si pre seba milý príbytok; na jej orodovanie rozptýľ temnoty nášho srdca a osvieť nás svojím svetlom, aby sme s radosťou cítili, že v nás prebývaš a pôsobíš. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:07.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky