Liturgia hodín

## 3. september 2009

## Sv. Gregora Veľkého, pápeža a učiteľa Cirkvi, spomienka

Narodil sa v Ríme okolo roku 540. Postupoval v kariére, až sa stal prefektom Ríma. Potom začal mníšsky život, vysvätili ho za diakona a pôsobil ako pápežský vyslanec v Carihrade. Dňa 3. septembra 590 bol povýšený na Petrovu katedru, kde bol pravým pastierom v riadení Cirkvi, v pomoci chudobným a v šírení i upevňovaní viery. Napísal aj veľa mravoučných a teologických diel. Zomrel 12. marca 604.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Najlepší Pastier, knieža dušpastierov,
nábožný ľud, hľa, svätí dnešný sviatok
a ochrancovi v radosti aj v plači
za pomoc vďačí.

On na tvoj pokyn z nedobytnej bašty
svet posväcoval, pokojom ho žehnal
a s loďkou, ktorú Petrovi si zveril,
k prístavu mieril.

Príkladom učil, pravdou vychovával,
slepého vodil, liečil nemocného,
pre všetkých bol jak rodič starostlivý,
čo bdie a živí.

Kriste, ty svätcov korunuješ v nebi
záslužným vencom. Pomôž svojmu rodu
činom a túžbou kráčať po šľapaji
tých, čo sú v raji.

Najdrahší Otče, zapoj našu chválu,
začleň ju, Kriste, milostivý Kráľu,
v tom Duchu, čo je nám vždy zábezpekou,
do hymnu vekov! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pane, zachránil si nás pred utláčateľmi; naveky budeme velebiť tvoje meno.

Žalm 44
Pohromy národa

V tomto všetkom slávne víťazíme skrze toho, ktorý nás miluje. (Rim 8, 37)

I

Bože, na vlastné uši sme počuli, †
naši otcovia nám rozprávali *
o dielach, ktoré si vykonal za ich dní, za dní pradávnych.
Ty si svojou rukou vyhnal pohanov a našich otcov si usadil, *
zničil si národy, a našich otcov si rozmnožil.

Veď nie svojím mečom získali krajinu, *
nepomohlo im vlastné rameno,
ale tvoja pravica, tvoje rameno a jas tvojej tváre, *
lebo ich máš rád.
Ty si môj kráľ a môj Boh, *
ty pomáhaš Jakubovi.
Len s tebou sme zahnali nepriateľov *
a v tvojom mene zničili tých, čo sa vzbúrili proti nám.

Nespolieham sa veru na svoj luk, *
ani môj meč ma nezachráni.
Ty si nás zachránil pred utláčateľmi *
a zahanbil si tých, čo nás nenávideli.
V Bohu sa budeme chváliť celý deň *
a naveky budeme velebiť tvoje meno.

Ant. 1 Pane, zachránil si nás pred utláčateľmi; naveky budeme velebiť tvoje meno.

Ant. 2 Zľutuj sa, Pane, nad svojím ľudom a nevystavuj potupe svoje dedičstvo.

II

Ale teraz si nás zavrhol a zahanbil, *
už netiahneš, Bože, s našimi vojmi.
Zahnal si nás na útek pred našimi nepriateľmi *
a sme korisťou tých, čo nás nenávidia.
Vydal si nás ako ovce na zabitie *
a roztrúsil si nás medzi pohanov.

Svoj ľud si predal bez zisku *
a neobohatil si sa jeho predajom.
Vystavil si nás na potupu susedom *
a na posmech i pohanu nášmu okoliu.
Urobil si z nás príslovie pre pohanov *
a národy krútia hlavou nad nami.

Celý deň mám pred očami svoju potupu *
a rumenec hanby mi pokrýva tvár,
keď počúvam potupné a posmešné hlasy, *
keď vidím, ako nepriateľ horí pomstou.

Ant. 2 Zľutuj sa, Pane, nad svojím ľudom a nevystavuj potupe svoje dedičstvo.

Ant. 3 Vstaň, Pane, a vykúp nás, veď si milosrdný.

III

Toto všetko nás postihlo, †
hoci sme nezabudli na teba *
a neporušili sme zmluvu s tebou.
Naše srdce sa neodvrátilo od teba, *
ani naše kroky nezišli z tvojej cesty,
a predsa si nás ponížil v kraji líšok *
a zahalil tôňou smrti.

Keby sme zabudli na meno nášho Boha *
a vzpínali ruky k bohu cudziemu,
či Boh na to nepríde? *
On predsa pozná tajnosti srdca.
Veď pre teba nás usmrcujú deň čo deň, *
pokladajú nás za ovce na zabitie.

Prebuď sa, Pane, prečo spíš? *
Vstaň a nezavrhni nás navždy.
Prečo odvraciaš svoju tvár? *
Vari môžeš zabudnúť na našu biedu a naše súženie?
Veď naša duša je pokorená až do prachu, *
naše telo je pritlačené k zemi.
Vstaň, Pane, pomôž nám *
a vykúp nás, veď si milosrdný.

Ant. 3 Vstaň, Pane, a vykúp nás, veď si milosrdný.

V. Pane, ku komu by sme išli?
R. Ty máš slová večného života.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Jeremiáša

29, 1-14
Jeremiášov list Izraelitom vo vyhnanstve
Toto sú slová listu, ktorý poslal prorok Jeremiáš z Jeruzalema zvyšku starších v zajatí, kňazom, prorokom a všetkému ľudu, ktorý Nabuchodonozor odvliekol z Jeruzalema do Babylonu. Bolo to po tom, čo odišiel z Jeruzalema kráľ Jechoniáš, kráľovná, komorníci, judejské a jeruzalemské kniežatá aj tesári a kováči. Poslal ho po Safanovom synovi Elasovi a po Helkiášovom synovi Gamariášovi, ktorých poslal judejský kráľ Sedekiáš k babylonskému kráľovi Nabuchodonozorovi do Babylonu.
„Toto hovorí Pán zástupov, Boh Izraela, všetkým presídlencom, ktorých som presťahoval z Jeruzalema do Babylonu: Stavajte domy a bývajte v nich, vysádzajte záhrady a jedzte ich ovocie, berte si ženy a ploďte synov a dcéry, dávajte svojim synom manželky a svoje dcéry dávajte mužom a nech rodia synov a dcéry; množte sa tam a nedovoľte, aby vás ubudlo. Usilujte sa o pokoj v meste, do ktorého som vás presídlil, a modlite sa zaň k Pánovi, lebo v jeho pokoji bude aj váš pokoj. Veď toto hovorí Pán zástupov, Boh Izraela: Nech vás nezvedú vaši proroci, čo sú medzi vami, ani vaši veštci a nedajte ani na svoje sny, ktoré sa vám snívajú, lebo oni vám falošne prorokujú v mojom mene, ja som ich neposlal, hovorí Pán. Lebo toto hovorí Pán: Keď sa naplní v Babylone sedemdesiat rokov, navštívim vás a splním na vás svoje dobré slovo, že vás privediem späť na toto miesto. Lebo ja poznám zámer, ktorý mám s vami, hovorí Pán. Sú to myšlienky pokoja, a nie súženia: dám vám budúcnosť a nádej. Budete ma vzývať a pôjdete; budete sa ku mne modliť a ja vás vyslyším. Budete ma hľadať a nájdete ma, ak ma budete hľadať celým svojím srdcom. Dám sa vám nájsť, hovorí Pán, privediem vás naspäť zo zajatia a zhromaždím vás zo všetkých národov a zo všetkých miest, na ktoré som vás rozohnal, hovorí Pán. A vrátim vás na miesto, z ktorého som vás presídlil.“

RESPONZÓRIUM

Ž 105, 1a. 4; porov. Sir 2, 11b
R. Oslavujte Pána a vzývajte jeho meno. * Hľadajte Pána a jeho moc, hľadajte vždy jeho tvár.
V. Vedzte, že nik nebol zahanbený, keď dúfal v Pána. * Hľadajte Pána a jeho moc, hľadajte vždy jeho tvár.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Homílií svätého pápeža Gregora Veľkého na Ezechiela

(Lib. I, II, 4 6: CCL 142, 170-172)

Z lásky ku Kristovi hlásam jeho slovo a nešetrím sa

„Syn človeka, urobil som ťa strážcom domu Izraela.“ Je pozoruhodné, že Pán toho, koho posiela kázať, nazýva strážcom. Strážca totiž stojí vždy na vyvýšenom mieste, aby zďaleka videl, čo sa pripravuje. A každý, kto je ustanovený za strážcu ľudu, musí stáť vysoko svojím životom, aby mohol poslúžiť svojou prezieravosťou.
Ale ako mi znie tvrdo, čo tu hovorím! Lebo keď takto hovorím, zasahujem seba samého, veď ani môj jazyk nehlása tak, ako by sa patrilo, ani môj život nenasleduje jazyk, ako by bolo treba.
Nenahováram si, že som nevinný, vidím svoju ťarbavosť a nedbalosť. Možno, že priznanie viny mi vymôže odpustenie u milosrdného sudcu. Keď som bol v kláštore, dokázal som aj jazyk zdŕžať od zbytočných rečí, aj takmer stále udržiavať myseľ pri sústredenej modlitbe. Ale odvtedy, ako som vzal na plecia svojho srdca bremeno pastierskeho úradu, duch sa už nedokáže poriadne sústrediť sám na seba, lebo sa rozdeľuje na mnoho vecí.
Lebo hneď musím riešiť záležitosti cirkví, hneď zasa kláštorov a často zvažovať život a skutky jednotlivcov. Hneď sa musím ujať nejakých potrieb občanov, hneď kvíliť nad prepadmi vraždiacich barbarov a obávať sa vlkov, ktorí mi číhajú na zverené stádo. Raz sa musím ujať správy vecí, aby nechýbali prostriedky tým, čo sú viazaní rehoľnými pravidlami, inokedy pokojne znášať lúpežníkov, alebo im aj vyjsť v ústrety v úsilí o zachovanie lásky.
A keď je myseľ takto rozorvaná a rozbitá a musí sa zaoberať toľkými a takými vecami, kedy sa má vrátiť k sebe samej, aby sa celkom sústredila na hlásanie a nezanedbávala službu slova? Keďže sa donútený postavením často stýkam so svetskými ľuďmi, niekedy popustím uzdu svojmu jazyku. Lebo viem, že keď sa veľmi prísne držím svojich zásad, slabší predo mnou utekajú a nikdy ich nedostanem na to, čo chcem dosiahnuť. Preto sa často stáva, že trpezlivo počúvam aj ich prázdne reči. Ale aj ja som slabý, trochu sa dám zatiahnuť do prázdnych rečí a už začnem s radosťou rozprávať o tom, čo som začal počúvať proti svojej vôli. A do čoho sa mi bridilo padnúť, v tom teraz spokojne ležím.
Kto som teda alebo aký som to strážca, keď nestojím na vrchu svojej úlohy, ale ešte ležím v údolí slabosti? No Stvoriteľ a Vykupiteľ ľudského pokolenia má moc darovať mne nehodnému aj výšku života aj účinnosť jazyka a ja z lásky k nemu hlásam jeho slovo a nešetrím sa.

RESPONZÓRIUM

R. Z prameňa Písma vynášal náuku mravného a duchovného života, národom privádzal prúdy evanjelia; * A hoci zomrel, ešte stále hovorí.
V. Ako orol z výšky pozerá na svet a s nesmiernou láskou sa stará o veľkých i malých. * A hoci zomrel, ešte stále hovorí.

MODLITBA
Milosrdný Bože, ty odpúšťaš svojmu ľudu a s láskou nad ním vládneš; na príhovor svätého pápeža Gregora udeľ ducha múdrosti všetkým, čo majú účasť na vedení tvojho ľudu, aby z čnostného života veriacich mali večnú radosť duchovní pastieri. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:05.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky