Liturgia hodín

## 24. júl 2009

## Piatok, cezročné obdobie, 16. týždeň
4. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Bdelý kohút spevom pohltí
nočnú, hustú temnotu
a odháňa sivé mračno,
ktoré cez noc vládlo tu,
keď vzývame s vrúcnym srdcom,
Bože, tvoju dobrotu.

Keď zem celá tíško spala,
pohrúžená do šera,
a smrť nad ňou panovala
ako trúchla príšera,
prišiels’ k ľuďom, mocný strážca,
sťa jas, čo tmu postiera.

Tys’ nás, Kriste vyburcoval
z hriešnosti a nevery
a dal si nám za sprievodcu
svetlo, keď sa zošerí,
vyslobodil si tých, čo v tmách
akoby už pomreli.

Sláva Otcu, sláva Tebe,
sláva Duchu Svätému,
ktorý život, pokoj, svetlo
dáva ľudstvu hriešnemu,
aby, chváliac Trojjedného,
došlo k blahu večnému. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Stoj pri nás, Tvorca láskavý,
ty sláva svetla Otcovho,
keď tvoja milosť chýba nám,
v srdci je úzkosť, striasa ho.

Keď nás Duch Svätý napĺňa
a v srdci Boha nosíme,
zlý duch nás na zlo nezvábi
a odpor k hriechu zosilnie

a v každodennom živote
uprostred sveta budeme
žiť podľa tvojich zákonov
a pokušeniu vyhneme.

Sláva buď, Kriste, Kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Bože môj, pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj, keď ma hriešnik utláča.

Žalm 55, 2-15. 17-24
Neverný priateľ

Na Ježiša doľahla hrôza a úzkosť. (Mk 14, 33)

I

Čuj, Bože, moju modlitbu †
a pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj: *
pohliadni na mňa a vyslyš ma.
Keď premýšľam o sebe, som rozrušený, *
zmätený krikom nepriateľa a útlakom hriešnika.

Lebo ma zavaľujú bezprávím *
a zúrivo do mňa dorážajú.
Srdce sa vo mne chveje *
a padá na mňa hrôza predsmrtná.
Úzkosť a triaška idú na mňa *
a zmocňuje sa ma des.

A tak si hovorím: „Ktože mi dá holubičie krídla, *
aby som mohol odletieť a odpočinúť si?
Aby som mohol utiecť do diaľav *
a pobudnúť v samote?
Vyčkávam, kto by ma zachránil *
pred búrkou a víchricou.“

Ant. 1 Bože môj, pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj, keď ma hriešnik utláča.

Ant. 2 Pán nás vyslobodil z ruky zákerného nepriateľa.

II

Pane, zmäť ich jazyky a rozdeľ; *
bo v meste vidím násilie a hádky.
Na jeho hradbách dňom i nocou krúžia dokola; †
v jeho strede sú neprávosť, strasti a úklady *
a v jeho uliciach ustavične panuje podvod a klam.

Lebo keby mi zlorečil môj nepriateľ, *
to by som ešte vedel zniesť;
a keby sa nado mňa vyvyšoval ten, čo ma nenávidí, *
azda by som sa pred ním skryl.
Ale ty, človeče, ty si predsa mne roveň, *
môj dobrý známy, ba dôverný priateľ.
S tebou ma spájal veľmi nežný zväzok; *
v sprievode sme kráčali Božím domom.

Ant. 2 Pán nás vyslobodil z ruky zákerného nepriateľa.

Ant. 3 Zlož svoju starosť na Pána a on ťa zachová.

III
Ja však budem volať k Bohu *
a Pán ma zachráni.
Večer i ráno i napoludnie budem rozjímať a vzdychať *
a vypočuje môj hlas.
Vykúpi ma v pokoji z moci tých, čo na mňa útočia, *
lebo ich je mnoho proti mne.
Mňa Boh vypočuje, ale ich zrazí, *
on, ktorý je spred vekov.

Lebo oni sa nezmenia *
a Boha sa neboja.
Každý z nich vystiera ruku proti svojim druhom *
a porušuje zmluvu.
Jeho slová sú hladšie ako maslo, *
ale v srdci strojí vojnu.
Jeho reči sú jemnejšie než olej, *
ale sú to vytasené meče.

Zlož svoju starosť na Pána †
a on ťa zachová; *
a nikdy nedopustí, aby bol spravodlivý zmietaný.
Ty ich však, Bože, zhodíš *
do priepasti skazy.
Krvilačníci a podvodníci nedožijú sa ani polovice svojich dní; *
ale ja dúfam v teba, Pane.

Ant. 3 Zlož svoju starosť na Pána a on ťa zachová.

V. Syn môj, pozoruj moju múdrosť.
R. Nakloň svoj sluch k mojej náuke.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Druhého listu Korinťanom

5, 1-21
Nádej nebeského domu. Služba zmierenia
Bratia, vieme, že keď sa tento stánok – náš pozemský dom – rozpadne, máme od Boha príbytok nie rukou zhotovený, ale večný dom v nebi. Lebo v tomto vzdycháme a túžime obliecť si naň svoj nebeský príbytok, aby sme, hoci aj vyzlečení, neostali nahí. Veď kým sme v tomto stánku, vzdycháme pod ťarchou, lebo sa nechceme vyzliecť, ale priodiať iným, aby život pohltil to, čo je smrteľné. A to nás takto uspôsobil Boh, ktorý nám dal závdavok Ducha.
Sme teda stále plní dôvery a vieme, že kým sme doma v tele, sme vzdialení od Pána; lebo žijeme vo viere, a nie v nazeraní. Sme však plní dôvery a radšej sa chceme vzdialiť z tela a bývať u Pána. A preto sa usilujeme páčiť sa mu, či sme doma, alebo mimo domu. Veď sa všetci musíme ukázať pred Kristovou súdnou stolicou, aby každý dostal odplatu za to, čo konal, kým bol v tele, či už dobré a či zlé.
Pretože poznáme bázeň pred Pánom, presviedčame ľudí, ale Boh nás pozná, a dúfam, že nás pozná aj vaše svedomie. Zasa vám nie seba odporúčame, ale vám dávame príležitosť chváliť sa nami, aby ste to mali proti tým, čo sa chvália navonok, a nie v srdci. Lebo ak strácame rozum, tak pre Boha, ak sme triezvi, to pre vás.
Lebo nás ženie Kristova láska, keď si uvedomíme, že ak jeden zomrel za všetkých, teda všetci zomreli. A zomrel za všetkých, aby aj tí, čo žijú, už nežili pre seba, ale pre toho, ktorý za nich zomrel a vstal z mŕtvych. Preto odteraz nepoznáme nikoho podľa tela. A ak sme aj poznali Krista podľa tela, teraz už nepoznáme. Kto je teda v Kristovi, je novým stvorením. Staré sa pominulo a nastalo nové.
Ale to všetko je od Boha, ktorý nás skrze Krista zmieril so sebou a zveril nám službu zmierenia. Veď v Kristovi Boh zmieril svet so sebou a nepočítal ľuďom ich hriechy. A nám odovzdal slovo zmierenia. Sme teda Kristovými vyslancami a akoby Boh napomínal skrze nás. V Kristovom mene prosíme: Zmierte sa s Bohom! Toho, ktorý nepoznal hriech, za nás urobil hriechom, aby sme sa v ňom stali Božou spravodlivosťou.

RESPONZÓRIUM

2 Kor 5, 18b; Rim 8, 32a
R. Boh nás skrze Krista zmieril so sebou * A zveril nám službu zmierenia.
V. Boh vlastného Syna neušetril, ale vydal ho za nás všetkých * A zveril nám službu zmierenia.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Vyznaní svätého biskupa Augustína

(Lib 10, 43, 68-70: CCL 27, 192-193)

Kristus zomrel za všetkých
Pravdivý prostredník, ktorého si vo svojom tajomnom milosrdenstve ukázal poníženým a poslal si ho, aby sa z jeho príkladu učili pokore, on „prostredník medzi Bohom a ľuďmi, človek Kristus Ježiš“, zjavil sa medzi smrteľnými hriešnikmi a nesmrteľným spravodlivým: smrteľný s ľuďmi, spravodlivý s Bohom. A keďže mzdou spravodlivosti je život a pokoj, spravodlivosťou spojenou s Bohom zničil smrť ospravedlnených bezbožníkov, ktorú s nimi chcel mať spoločnú. Ako veľmi si nás mal rád, dobrý Otče, keď „si svojho jediného Syna neušetril, ale vydal si ho za nás“ bezbožných! Ako si nás mal rád, keď sa on za nás „nepridŕžal svojej rovnosti s tebou, ale stal sa poslušným až na smrť na kríži“! On jediný slobodný medzi mŕtvymi „mal moc dať svoj život a mal moc zasa si ho vziať“. On je tebe za nás víťazom i obetou, a víťazom preto, že obetou; tebe za nás kňazom i obetným darom, a kňazom preto, že obetným darom. On ti z nás otrokov urobil synov tým, že sa z teba narodil a nám slúžil.
Právom mám v ňom účinnú nádej, lebo ty uzdravíš všetky moje neduhy, skrze neho, ktorý sedí po tvojej pravici a „prihovára sa za nás“ u teba. Inak by som si musel zúfať. Veď tých mojich neduhov je veľa a sú veľké. Je ich veľa a sú veľké. Ale tvoj liek je väčší. Boli by sme si mohli myslieť, že tvoje Slovo je ďaleko od spojenia s človekom, a zúfať si, keby sa nebolo telom stalo a prebývalo medzi nami. Vystrašený svojimi hriechmi a bremenom svojej biedy uvažoval som v srdci a pomýšľal na útek do samoty. Prekazil si mi to a posilnil si ma slovami: „Kristus zomrel za všetkých, aby aj tí, čo žijú, už nežili pre seba, ale pre toho, ktorý za nich zomrel.“
Pozri, Pane, na teba skladám svoju starosť, aby som žil a „pozoroval divy tvojho zákona“. Ty poznáš moju neskúsenosť a moju slabosť. Pouč ma a uzdrav ma. Tvoj Jednorodený, „v ktorom sú skryté všetky poklady múdrosti a poznania“, vykúpil ma svojou krvou. „Nech ma pyšní nehanobia,“ lebo premýšľam o svojej cene, jem, pijem a rozdávam z nej a ako chudák túžim sa ňou nasýtiť medzi tými, čo jedia a nasycujú sa, „a Pána budú chváliť tí, čo ho hľadajú“.

RESPONZÓRIUM

2 Kor 5, 14. 15b; Rim 6, 10
R. Ženie nás Kristova láska, keď si uvedomíme, že Kristus zomrel za všetkých, * Aby aj tí, čo žijú, už nežili pre seba, ale pre toho, ktorý za nich zomrel a vstal z mŕtvych.
V. Lebo keď zomrel, zomrel raz navždy hriechu, ale keď žije, žije Bohu. * Aby aj tí, čo žijú, už nežili pre seba, ale pre toho, ktorý za nich zomrel a vstal z mŕtvych.

MODLITBA
Bože, buď milostivý nám, svojim služobníkom, a obohacuj nás darmi svojej dobroty, aby sme so živou vierou, nádejou a láskou dôsledne zachovávali tvoje prikázania. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:04.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky