Liturgia hodín

## 13. august 2009

## Štvrtok, cezročné obdobie, 19. týždeň
3. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Tmavá noc ešte halí zem,
zakrýva farby predmetov;
nestranný sudca našich sŕdc,
voláme s úctou posvätnou:

odpusť nám hriechy, neprávosť,
zmy z duše všetku špinu, kal
a daj nám milosť, Kriste náš,
by sa nik hriechu nepoddal.

Hľa, tŕpne duša umdlená,
hryzie ju vina, mučí hriech;
túži sa zbaviť nízkosti,
k tebe sa, Kriste, privinie.

Ty zažeň v diaľne diaľavy
zo srdca hmlu a tieňavy,
nech dušu, mrakov zbavenú,
blažené svetlo zaplaví.

Sláva buď, Kriste, kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Prosíme, Kriste, skloň sa k nám,
ku služobníkom prosiacim:
nech zloba sveta mámivá
nevezme vieru veriacim.

Nech nezmýšľame bezbožne,
závisťou viesť sa nedajme,
urážky neodplácajme,
zlo dobrom popremáhajme.

Nech zmizne z mysle, zo srdca
hnev, lesť a pýcha života,
nech stratí sa aj lakomosť,
koreň zla, hriešna samota.

Nech láska, pravá, úprimná,
upevní zväzky pokoja,
hrdinsky žitá čistota
a viera nech nás opoja.

Sláva buď, Kriste, kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Žalm 89, 39-53
Nárek nad zrúcaninami Dávidovho domu

Vzbudil nám mocného Spasiteľa z rodu Dávida. (Lk 1, 69)

IV

A predsa si ho odmietol a zavrhol, *
nahneval si sa na svojho pomazaného.
Rozlomil si zmluvu so svojím sluhom, *
do prachu si zhodil jeho korunu,
všetky jeho múry si rozbúral *
a na trosky si premenil jeho pevnosti.
Plienili ho všetci, čo išli okolo, *
a na posmech vyšiel u susedov.

Povýšil si pravicu jeho utláčateľov, *
všetkým nepriateľom si spôsobil radosť.
Ostrie jeho meča si otupil *
a nepomáhal si mu pri boji.
Jeho lesku si urobil koniec *
a na zem si povalil jeho trón.
Skrátil si dni jeho mladosti, *
zahrnul si ho hanbou.

Ant. 1 Zhliadni, Pane, a pozri na našu pohanu.

Ant. 2 Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

V

Ako dlho ešte, Pane? Navždy sa budeš ukrývať? *
Tvoj hnev bude blčať sťa oheň?
Spomeň si, aké krátke je moje trvanie, *
akých pominuteľných si utvoril všetkých synov ľudských!
Ktorýže človek môže žiť naveky a smrť neuzrieť, *
kto môže vyviaznuť z pazúrov smrti?

Kdeže sa, Pane, podela tvoja dávna priazeň, *
ako si prisahal Dávidovi vo svojej vernosti?
Spomeň si, Pane, na potupu svojich služobníkov, *
ktorá sa nakopila v mojom lone od mnohých národov,
ktorou, Pane, potupovali tvoji nepriatelia, *
ktorou potupovali kročaje tvojho pomazaného.

Nech je zvelebený Pán naveky. *
Staň sa. Amen.

Ant. 2 Ja som koreň z rodu Dávida, žiarivá ranná hviezda.

Ant. 3 Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

Žalm 90
Nech je nad nami dobrotivosť Pána *

U Pána je jeden deň ako tisíc rokov a tisíc rokov ako jeden deň. (2 Pt 3, 8)

Pane, stal si sa nám útočišťom *
z pokolenia na pokolenie.
Prv, než sa vrchy zrodili †
a povstali zem i svet, *
ty, Bože, si od vekov až naveky.

Človeka vraciaš do prachu *
a hovoríš: „Vráťte sa, synovia človeka!“
Veď tisíc rokov je u teba ako deň včerajší, čo sa pominul, *
a ako jedna nočná stráž.

Uchvacuješ ich: sú ako ranný sen; *
sú ako bylina v rozpuku:
ráno kvitne a rastie, *
večer vädne a usychá.

Hynieme vskutku pre tvoj hnev *
a desí nás tvoje rozhorčenie.
Naše neprávosti si postavil pred svoj zrak *
a pred jas svojej tváre naše tajné chyby.

V tvojom hneve sa nám míňajú všetky dni *
a naše roky plynú ako vzdych.
Vek nášho žitia je sedemdesiat rokov *
a ak sme pri sile, osemdesiat.
No zväčša sú len trápením a trýzňou, *
ubiehajú rýchlo a my odlietame.
Kto pozná silu tvojho hnevu *
a s bázňou prijme tvoje rozhorčenie?

A tak nás nauč rátať naše dni, *
aby sme našli múdrosť srdca.
Obráť sa k nám, Pane; dokedy budeš meškať? *
Zľutuj sa nad svojimi služobníkmi.
Hneď zrána nás naplň svojou milosťou *
a budeme jasať a radovať sa po všetky dni života.
Rozveseľ nás za dni, keď si nás ponížil, *
za roky, keď sme okusovali nešťastie.

Nech sa tvoje dielo zjaví tvojim služobníkom *
a ich deťom tvoja nádhera.
Nech je nad nami dobrotivosť Pána, nášho Boha; †
upevňuj dielo našich rúk, *
dielo našich rúk upevňuj!

Ant. 3 Naše roky vädnú ako tráva; ty, Bože, si od vekov.

V. Pane, u teba je zdroj života.
R. A v tvojom svetle uvidíme svetlo.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Micheáša

4, 14 – 5, 7
Mesiáš bude pokoj

Toto hovorí Pán: „Teraz si narob zárezy, dcéra ujarmená!
Obsadili nás.
Palicou bijú
sudcu Izraela po tvári.
Betlehem Efratský,
najmenší medzi judejskými mestami,
z teba vzíde
zvrchovaný vládca Izraela.
Pôvod jeho je odpradávna,
od večnosti.
Preto ich vydá
až do času, kým rodička neporodí.
Až potom sa zvyšok jeho bratov
vráti k synom Izraela.
On vystúpi a bude ich pastierom silou Pána,
velebou mena Pána, svojho Boha.
A budú žiť v istote, lebo teraz bude veľký
až po končiny zeme.
On bude pokoj.

Keď príde Asýr do našej krajiny
a bude šliapať po našich príbytkoch,
postavíme proti nemu sedem pastierov
a osem kniežat z ľudu.
Oni budú pásť asýrsku krajinu mečom
a Nimródovu krajinu kopijami.
I oslobodí nás od Asýra,
keď príde do našej krajiny
a keď bude šliapať po našom území.

A Jakubov zvyšok bude
uprostred mnohých národov
ako rosa od Pána
a ako dážď na rastlinu,
ktorá nečaká na človeka
a nespolieha sa na synov človeka.
A Jakubov zvyšok bude medzi národmi,
uprostred mnohých národov,
ako lev medzi lesnými zvieratami
a ako levíča v stádach oviec;
keď ono prejde, zašliapne a uchváti,
niet toho, kto by vytrhol.“

RESPONZÓRIUM

Porov. Mich 5, 1. 3. 4; Zach 9, 10bc
R. Betlehem, mesto najvyššieho Boha, z teba vzíde zvrchovaný vládca Izraela. Pôvod jeho je odpradávna, od večnosti a bude veľký uprostred celej zeme. * A na našej zemi bude pokoj.
V. Zvestuje pokoj národom a jeho moc bude siahať od mora až k moru. * A na našej zemi bude pokoj.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z traktátu svätého biskupa Gregora Nyssenského O kresťanskej dokonalosti

(PG 46, 259-262)

Máme Krista, ktorý je náš pokoj a naše svetlo

„On je náš pokoj. On z oboch urobil jedno.“ Vzhľadom na to, že Kristus je pokoj, ukážeme, že nám právom patrí titul kresťan, ak pokojom, ktorý je v nás, predstavíme Krista vo svojom živote. „On zabil nepriateľstvo,“ ako hovorí Apoštol. Nedovoľme teda, aby v nás nejakým spôsobom ožilo, ale potvrďme, že je úplne mŕtve. Boh ho slávne zabil pre našu spásu, nekriesme ho hnevom a spomienkou na krivdy na záhubu svojich duší a neoživujme ho nasilu, keď už leží dokonale mŕtve.
Ale keď máme Krista, ktorý je pokoj, zabime nepriateľstvo aj my, aby sme to, čo v ňom veríme, dokazovali vo svojom živote. Ako totiž on zbúral múr rozdelenia a v sebe z dvoch vytvoril jedného človeka a nastolil pokoj, tak aj my zmierujme nielen tých, čo nás napádajú zvonka, ale aj tých, čo v nás samých vyvolávajú nepokoj, aby si už telo nežiadalo, čo je proti duchu, a duch, čo je proti telu. Ale aby sa telesná múdrosť podriadila Božiemu zákonu, aby sme sa pretvorili na jedného nového a pokojného človeka, aby sme sa z dvoch stali jeden a mali v sebe pokoj.
Pokojom sa totiž nazýva svornosť medzi odporcami. Preto keď odstránime vnútorný boj našej prirodzenosti a udržiavame v sebe pokoj, stávame sa pokojom a dokazujeme, že je v nás tento Kristov titul pravý a vlastný.
A zasa ak vezmeme do úvahy, že Kristus je pravé svetlo, naskrze vzdialené od lži, prídeme na to, že aj náš život musia ožarovať lúče pravého svetla. Ale lúčmi slnka spravodlivosti sú samy čnosti, ktoré z neho vyžarujú, aby nás osvecovali, „aby sme zhodili skutky tmy a žili počestné ako vo dne“, odmietali skryté nehanebnosti a všetko robili vo svetle, a tak sa aj my stali svetlom a, čo je vlastnosťou svetla, svietili iným skutkami.
A keď budeme hľadieť na Krista ako na posvätenie a budeme sa zdržiavať všetkých hanebných a nečistých skutkov i myšlienok, ukážeme, že máme naozaj účasť na jeho mene, lebo budeme nie slovami, ale skutkami svojho života ukazovať silu posvätenia.

RESPONZÓRIUM

Porov. Lk 1, 78. 79
R. Navštívi nás Vychádzajúci z výsosti. * A naše kroky upriami na cestu pokoja.
V. Zažiari tým, čo sedia vo tme a v tôni smrti. * A naše kroky upriami na cestu pokoja.

MODLITBA

Všemohúci a večný Bože, osmeľujeme sa volať ťa Otcom, lebo si nás prijal za svojich; pomáhaj nám stále rásť v synovskej láske, aby sme raz dosiahli prisľúbené dedičstvo. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:04.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky