Liturgia hodín

## 2. október 2009

## Svätých anjelov strážcov, spomienka

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Večný Boh, sveta Stvoriteľ,
ty riadiš more, nebo, zem;
si dobro, láska a náš cieľ,
ty spravodlivo súdiš len.

Zloducha si už odsúdil
i jeho pyšných stúpencov,
no spásu chystáš pre ľudí,
čo nejdú cestou vzbúrencov.

Preto ťa vrúcne prosíme,
anjelmi chráň nás svojimi;
keď útok Zlého zosilnie,
nech zvíťazíme v boji my.

Nech sú anjeli strážcovia
útechou pre nás, radosťou,
nech nám o dobre hovoria,
cez nich nás zahrň milosťou.

Ježišu, sláva anjelov,
daj, nech bezpečne kráčame
pod ich vedením, ochranou
ku tebe v láske oddanej.

Nech ti anjeli spievajú
chválospev pocty vznešený,
že v nebi obdivuhodne
im aj nám dávaš odmeny. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Netrestaj ma, Pane, v svojom hneve.

Žalm 38
Modlitba hriešnika v najväčšom nebezpečenstve

Všetci jeho známi stáli obďaleč. (Lk 23, 49)

I

Nekarhaj ma, Pane, v svojom rozhorčení *
a netrestaj ma v svojom hneve,
lebo tvoje šípy utkveli vo mne, *
dopadla na mňa tvoja ruka.

Pre tvoje rozhorčenie niet na mojom tele zdravého miesta *
pre môj hriech nemajú pokoj moje kosti.
Hriechy mi prerástli nad hlavu *
a ťažia ma príliš, sťa veľké bremeno.

Ant. 1 Netrestaj ma, Pane, v svojom hneve.

Ant. 2 Pane, ty poznáš každú moju túžbu.

II

Rany mi zapáchajú a hnisajú *
pre moju nerozumnosť.
Zohnutý som a veľmi skľúčený, *
smutne sa vlečiem celý deň.

Bedrá mi spaľuje horúčka *
a moje telo je nezdravé.
Nevládny som a celý dobitý, *
v kvílení srdca nariekam.

Pane, ty poznáš každú moju túžbu; *
ani moje vzdychy nie sú skryté pred tebou.
Srdce mi búcha, sila ma opúšťa *
i svetlo v očiach mi hasne.

Priatelia moji a moji známi †
odvracajú sa odo mňa pre moju biedu, *
aj moji príbuzní sa ma stránia.
Tí, čo mi číhajú na život, nastavujú mi osídla †
a tí, čo mi stroja záhubu, rozchyrujú o mne výmysly *
a deň čo deň vymýšľajú úklady.

Ant. 2 Pane, ty poznáš každú moju túžbu.

Ant. 3 Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása.

III

Ale ja som sťa hluchý, čo nečuje, *
ako nemý, čo neotvára ústa.
Podobám sa človekovi, čo nepočuje *
a čo nevie obvinenie vyvrátiť.

Pane, pretože v teba dúfam, *
ty ma vyslyšíš, Pane, Bože môj.
A tak hovorím: „Nech sa už neradujú nado mnou; †
a keď sa potknem, *
nech sa nevystatujú nado mňa.“

Ja, pravda, už takmer padám *
a na svoju bolesť myslím ustavične.
Preto vyznávam svoju vinu *
a pre svoj hriech sa trápim.

Moji nepriatelia sú živí a stále mocnejší, *
ba ešte pribudlo tých, čo ma nenávidia neprávom.
Za dobro sa mi odplácajú zlom a tupia ma za to, *
že som konal dobre.

Neopúšťaj ma, Pane; *
Bože môj, nevzďaľuj sa odo mňa.
Ponáhľaj sa mi na pomoc, *
Pane, moja spása.

Ant. 3 Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása.

V. Oči mi mrú túžbou za tvojou pomocou.
R. A za tvojím spravodlivým výrokom.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Listu Filipanom

3, 17 – 4, 9
Pevne stojte v Pánovi

Bratia, spoločne ma napodobňujte a všímajte si tých, čo žijú podľa vzoru, aký máte v nás! Lebo mnohí, o ktorých som vám často hovoril a teraz aj s plačom hovorím, žijú ako nepriatelia Kristovho kríža. Ich koniec je záhuba, ich bohom je brucho a hanba je slávou tých, čo zmýšľajú pozemsky. Veď naša vlasť je v nebi. Odtiaľ očakávame aj Spasiteľa Pána Ježiša Krista. On mocou, ktorou si môže podmaniť všetko, pretvorí naše úbohé telo, aby sa stalo podobným jeho oslávenému telu.
A preto, bratia moji milovaní a vytúžení, moja radosť a moja koruna, takto pevne stojte v Pánovi, milovaní!
Evodiu prosím aj Syntychu prosím, aby rovnako zmýšľali v Pánovi. Aj teba, verný spolupracovník, prosím, pomáhaj im, veď ony sa so mnou borili za evanjelium spolu s Klementom a s ostatnými mojimi spolupracovníkmi, ktorých mená sú v knihe života.
Ustavične sa radujte v Pánovi! Opakujem: Radujte sa! Vaša miernosť nech je známa všetkým ľuďom. Pán je blízko. O nič nebuďte ustarostení. Ale vo všetkom modlitbou, prosbou a so vzdávaním vďaky prednášajte svoje žiadosti Bohu. A Boží pokoj, ktorý prevyšuje každú chápavosť, uchráni vaše srdcia a vaše mysle v Kristovi Ježišovi.
Napokon, bratia, myslite na všetko, čo je pravdivé, čo je cudné, čo je spravodlivé, čo je mravne čisté, čo je milé a čo má dobrú povesť, čo je čnostné a chválitebné! Robte to, čo ste sa naučili, prijali, počuli a videli na mne! A Boh pokoja bude s vami.

RESPONZÓRIUM

Ef 4, 17; 1 Sol 5, 15b-18
R. Dosvedčujem v Pánovi: Nežite, ako žijú pohania, v márnosti svojho zmýšľania, ale vždy sa usilujte o dobro medzi sebou i voči všetkým. * Lebo to je Božia vôľa v Kristovi Ježišovi pre vás.
V. Ustavične sa radujte! Bez prestania sa modlite, pri všetkom vzdávajte vďaky! * Lebo to je Božia vôľa v Kristovi Ježišovi pre vás.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Rečí svätého opáta Bernarda

(Sermo 12 in Psalmum Qui habitat, 3. 6-8
Opera omnia, Edit. Cisterc. 4 [1966], 458-462)

Nech ťa strážia na všetkých tvojich cestách

„Svojim anjelom dal príkaz o tebe, aby ťa strážili na všetkých tvojich cestách.“ Nech oslavuje Pána jeho milosrdenstvo a jeho zázraky v prospech ľudí. Nech ho oslavujú a hovoria medzi pohanmi, že veľké veci urobil s nimi Pán. Pane, čože je človek, že si ho všímaš? A prečo mu venuješ toľkú pozornosť? Venuješ mu pozornosť, znepokojuješ sa preň, staráš sa o neho. A napokon posielaš mu svojho Jednorodeného, zosielaš naň svojho Ducha a sľubuješ mu aj svoju tvár. A aby v nebi nebol nik bez činnej starostlivosti o nás, posielaš nám do služby oných blažených duchov, zveruješ im našu ochranu a prikazuješ im, aby boli našimi vychovávateľmi.
„Svojim anjelom dal príkaz o tebe, aby ťa strážili na všetkých tvojich cestách.“ Akú úctu ti má vnuknúť toto slovo, vyvolať oddanosť, vzbudiť dôveru?! Úctu pre ich prítomnosť, oddanosť pre ich dobrotu, dôveru pre ich ochranu. Sú teda tu, sú pri tebe, a nie iba s tebou, ale aj pre teba. Sú tu, aby ťa chránili, sú tu, aby ti pomáhali. Ale aj keď im to on prikázal, nesmieme byť nevďační ani voči tým, ktorí ho poslúchajú z veľkej lásky a nám pomáhajú vo veľkej núdzi.
Buďme teda oddaní, buďme vďační takým veľkým strážcom, opätujme ich lásku a uctievajme si ich, ako len môžeme a ako máme. Ale celú svoju lásku a úctu dajme tomu, od ktorého máme tak oni ako aj my všetko: aj to, že môžeme uctievať alebo milovať, aj to, že si zasluhujeme byť milovaní alebo uctení.
A tak, bratia, v ňom nežne milujme jeho anjelov ako svojich budúcich spoludedičov, no zatiaľ ešte správcov a poručníkov, ktorých nám dal Otec, aby nás viedli. Veď už teraz sme Božími deťmi, hoci to ešte nevidno, lebo sme ešte maloletí pod správcami a poručníkmi, akoby sme sa ničím nelíšili od otrokov.
Napokon, aj keď sme maloletí a máme pred sebou takú veľkú cestu a nielen veľkú, ale aj veľmi nebezpečnú cestu, prečo by sme sa mali báť, keď máme takých veľkých ochrancov?! Tých, ktorí nás strážia na všetkých našich cestách, nemôže nik premôcť ani zviesť – a tým menej môžu zviesť oni. Sú verní, sú rozumní, sú mocní: prečo sa plašíme? Len ich nasledujme, nespúšťajme sa ich a zdržiavajme sa pod ochranou nebeského Boha.

RESPONZÓRIUM

Ž 91, 11-12. 10
R. Svojim anjelom dá príkaz o tebe, aby ťa strážili na všetkých tvojich cestách. * Na rukách ťa budú nosiť, aby si si neuderil nohu o kameň.
V. Nestihne ťa nijaké nešťastie a k tvojmu stanu sa nepriblíži pohroma. * Na rukách ťa budú nosiť, aby si si neuderil nohu o kameň.

MODLITBA
Láskavý Bože, vo svojej prozreteľnosti posielaš nám svätých anjelov za strážcov; vrúcne ťa prosíme, daj, aby sme vždy cítili ich mocnú ochranu a raz v ich spoločenstve prežívali večnú radosť. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:06.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky