Liturgia hodín

## 14. august 2009

## Sv. Maximiliána Kolbeho, kňaza a mučeníka, spomienka

Maximilián Mária Kolbe sa narodil 8. januára 1894 v Poľsku. Ako mladík vstúpil do rehole konventuálnych františkánov a roku 1918 ho v Ríme vysvätili za kňaza. Zapálený synovskou oddanosťou Bohorodičke Panne Márii založil nábožné združenie, ktoré sa volalo Rytierstvo Nepoškvrnenej Márie a rozšíril ho široko-ďaleko tak vo vlasti, ako aj v iných krajinách. Odišiel ako misionár do Japonska, kde sa za pomoci a pod ochranou Nepoškvrnenej Panny usiloval šíriť kresťanskú vieru. Keď sa potom vrátil do Poľska, musel počas hroznej druhej svetovej vojny podstúpiť mnohé útrapy, až napokon v Osvienčime pri Krakove 14. augusta 1941 zavŕšil ako obeť lásky svoj život bohatý na hrdinské skutky.

MODLITBA POPOLUDNÍ

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Celý svet v pohyb uvádzaš,
ty sám však trváš bez zmeny;
účelne delíš denný čas
vo svojom božskom umení.

Keď príde večer života,
zachovaj si nás pre seba;
daj nám smrť svätú, nábožnú,
aby sme prišli do neba.

Vyslyš nás, Otče láskavý,
pomôž nám, Kriste, Kráľ slávy,
s Otcom i Duchom Boh pravý,
a vládni, kraľuj nad nami. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Videli sme, ako bol opovrhnutý, muž bolestí, ktorý poznal slabosť.

Žalm 22
Utrpenie a nádej spravodlivého

Ježiš zvolal mocným hlasom: „Bože môj, Bože môj, prečo si ma opustil?“ (Porov. Mt 27, 46)

I

Bože môj, Bože môj, prečo si ma opustil? *
Slová môjho náreku sú ďaleko od toho, kto by ma zachránil.
Bože môj, volám vo dne, a nečuješ; *
volám v noci, a nenachádzam pokoja.

A predsa ty si svätý, *
ty tróniš na chválach Izraela.
V teba dúfali naši otcovia; *
dúfali a vyslobodil si ich.
Ku tebe volali a boli spasení, *
v teba dúfali a zahanbení neboli.

No ja som červ, a nie človek, *
ľuďom som na posmech a davu na opovrhnutie.
Vysmievajú sa mi všetci, čo ma vidia, *
vykrúcajú ústa a potriasajú hlavou.
„Úfal v Pána, nech ho vyslobodí, *
nech ho zachráni, ak ho má rád.“

Veď ty si ma vyviedol z lona *
a na prsiach matky si mi dal spočinúť
Od samého zrodu som odkázaný na teba. *
Ty si môj Boh, odkedy ma mať povila.
Nevzďaľuj sa odo mňa, †
lebo sa blíži ku mne nešťastie *
a nieto, kto by mi pomohol.

Ant. 1 Videli sme, ako bol opovrhnutý, muž bolestí, ktorý poznal slabosť.

Ant. 2 Hodili lós a rozdelili si Ježišove šaty.

II

Obkľučuje ma stádo juncov, *
obstupujú ma býky z Bášanu.
Otvárajú na mňa svoje papule *
ako lev, čo plieni a reve.
Rozlievam sa sťa voda *
a uvoľňujú sa vo mne všetky kĺby.
Srdce mi mäkne ako vosk *
a topí sa mi v útrobách.
Podnebie mi vysychá ako črepiny †
a jazyk sa mi lepí k hrtanu. *
Do prachu smrti ma odvádzaš.

Obkľučuje ma svorka psov, *
obstupuje ma tlupa zlosynov.
Prebodli mi ruky a nohy, *
môžem si spočítať všetky svoje kosti.
Lež oni si ma premeriavajú a skúmajú; †
delia si moje šaty *
a o môj odev hádžu lós.

Ale ty, Pane, nevzďaľuj sa odo mňa, *
ty, moja sila, ponáhľaj sa mi na pomoc.
Chráň mi dušu pred kopijou *
a môj život pred pazúrmi psov.
Vysloboď ma z tlamy levovej, *
mňa úbohého chráň pred rohmi byvolov.
Tvoje meno chcem zvestovať svojim bratom *
a uprostred zhromaždenia chcem ťa velebiť.

Ant. 2 Hodili lós a rozdelili si Ježišove šaty.

Ant. 3 Pánovi sa budú klaňať všetky rodiny národov.

III

Chváľte Pána, vy, ktorí sa ho bojíte, *
oslavujte ho, všetci Jakubovi potomci.
Nech majú pred ním bázeň všetky pokolenia Izraelove, *
veď on nepohŕda, ani neopovrhuje nešťastným chudákom;
ani svoju tvár neodvracia od neho, *
lež vyslyší ho, keď volá k nemu.

Tebe patrí moja chvála vo veľkom zhromaždení *
a svoje sľuby splním pred tvárou tých, čo sa boja Pána.
Chudobní sa najedia a budú nasýtení †
a Pána budú chváliť tí, čo ho hľadajú: *
„Naveky nech žijú ich srdcia!“
Pána budú spomínať a k nemu sa obrátia všetky zemské končiny,
jemu sa budú klaňať všetky rodiny národov.

Veď Pánovo je kráľovstvo, *
on panuje nad národmi.
Jemu jedinému sa budú klaňať všetci, čo spia pod zemou; *
pred jeho tvárou padnú na zem všetci, čo zostupujú do prachu.

Aj moja duša bude preňho žiť *
a jemu bude slúžiť moje potomstvo.
Budúcim pokoleniam sa bude rozprávať o Pánovi †
a jeho spravodlivosť budú ohlasovať ľudu, ktorý sa narodí: *
„Toto urobil Pán.“

Ant. 3 Pánovi sa budú klaňať všetky rodiny národov.

KRÁTKE ČÍTANIE

Ef 2, 8-9
Spasení ste milosťou skrze vieru; a to nie je z vás, je to Boží dar: nie zo skutkov, aby sa nik nevystatoval.
V. Nech sa tvoja cesta, Pane, stane známou na zemi
R. A tvoja spása medzi všetkými národmi.

Modlime sa.
Pane, Ježišu Kriste, ty si kajúceho zločinca prijal z kríža do svojho kráľovstva; s dôverou ti vyznávame svoje hriechy a prosíme ťa, aby si nám po smrti otvoril bránu do večnej radosti. Lebo ty žiješ a kraľuješ na veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:04.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky