Liturgia hodín

## 21. október 2009

## Streda, cezročné obdobie, 29. týždeň
1. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Najlepší sveta Stvoriteľ,
Vladár náš, chráň si stvorenia.
Nás pohrúžených do snenia
zbav škodlivého hlivenia.

Presvätý Kriste, prosíme:
odpusť nám viny, vyslyš nás;
vstávame, by sme modlitbou
posväcovali nočný čas.

Myseľ i ruky dvíhame,
ako nám prorok prikázal,
a v noci k chvále vstávame,
ako nám príklad Pavol dal.

Vidíš zlo, čo sme spáchali,
tajnosti sme ti zjavili,
vzlyk prosieb z mysle leje sa,
odpusť nám, čo sme zhrešili.

Kriste, kráľ dobrý, láskavý,
buď sláva tebe, Otcovi
i Duchu, ktorý bráni nás
teraz i večne, v každý čas. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Ty, Pane, Kriste, všetko vieš;
tebe česť, sláva, veleba.
Ty poznáš srdca tajnosti,
pomôž nám svojou milosťou.

Najlepší Pastier, pasieš nás,
stratené ovce vyhľadáš,
v tých najžírnejších pastvinách
nás pripoj k stádu svätému.

Zmierni hnev, Sudca, utíš strach,
záhube večnej nedaj nás,
lež nech na večných pastvinách
pri tebe máme večnú slasť.

Buď sláva tebe, Spasiteľ,
i úcta, moc a víťazstvo,
ty dobre vládneš nad všetkým
teraz a večne, naveky. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Milujem ťa, Pane, moja sila.

Žalm 18, 2-30
Poďakovanie za záchranu a víťazstvo

V tú hodinu nastalo veľké zemetrasenie. (Zjv 11, 13)

I

Milujem ťa, Pane, moja sila; *
Pane, opora moja, útočište moje, osloboditeľ môj.
Bože môj, moja pomoc, tebe dôverujem; *
ty si môj štít, sila mojej spásy a môj ochranca.
Vzývať budem Pána, lebo jemu patrí chvála, *
a budem zachránený pred nepriateľmi.

Obkľúčilo ma smrtiace vlnobitie *
a vydesili zlostné prívaly.
Ovinuli ma povrazy záhrobia, *
zovreli ma osídla smrti.
V úzkosti som vzýval Pána *
a volal som ku svojmu Bohu.
Zo svojho chrámu počul môj hlas *
a moje volanie pred jeho tvárou preniklo k jeho sluchu.

Ant. 1 Milujem ťa, Pane, moja sila.

Ant. 2 Pán ma zachránil, lebo si ma obľúbil.

II

Zem sa pohýbala a zachvela; †
vrchy sa otriasli a pohli v základoch, *
lebo vzplanul hnevom.
Dym sa mu valil z nozdier †
a spaľujúci oheň z jeho úst, *
vyletúvali z neho žeravé uhlíky.
Znížil nebesia a zostúpil: *
čierne mračno pod jeho nohami.

Zasadol na cheruba a vzlietol, *
vznášal sa na krídlach vetrov.
Temnotami sa celkom zahalil *
a stánok si urobil z čierňavy vôd a oblakov.
Pred žiarou jeho tváre mraky lietali, *
ľadovec a žeravé uhlie.

Pán z neba zahrmel †
a zaznel hlas Najvyššieho: *
ľadovec a žeravé uhlie.
Vyslal šípy a rozprášil ich, *
vrhol blesky a zmietol ich.
Otvorili sa hlbočiny vôd *
a základy zeme sa odkryli.
Pred tvojou hrozbou, Pane, *
pred víchricou tvojho hnevu.

Z výsosti čiahol rukou a chytil ma *
a vyzdvihol ma zo stredu hlbokých vôd.
Vytrhol ma z rúk mojich premocných nepriateľov, †
z rúk tých, čo ma nenávideli *
a boli silnejší ako ja.
Napadli ma v môj deň nešťastný, *
ale Pán mi bol podperou.
Vyviedol ma na miesto priestranné, *
zachránil ma, lebo si ma obľúbil.

Ant. 2 Pán ma zachránil, lebo si ma obľúbil.

Ant. 3 Ty, Pane, zapáľ moju pochodeň; rozjasníš vo mne temnoty.

III

Za moju spravodlivosť ma Pán odmení, *
za to, že moje ruky sú čisté,
lebo som kráčal po cestách Pánových *
a od svojho Boha som neodstúpil bezbožne.
Pred očami som mal všetky jeho príkazy *
a jeho zákony som neodvrhol.
S ním som bol bez úhony *
a uchránil som sa zločinu.
Za moju spravodlivosť ma Pán odmenil, *
lebo videl, že moje ruky sú čisté.

Voči svätému si svätý, *
voči šľachetnému šľachetný,
voči úprimnému úprimný, *
voči zvrhlému si neúprosný.
Pokorný ľud chrániš pred zánikom *
a ponižuješ oči pyšných.
Ty, Pane, zapaľuješ moju pochodeň; *
môj Boh rozjasňuje vo mne temnoty.
Na šíky nepriateľov zaútočím s tvojou pomocou; *
a s pomocou svojho Boha hradby preskočím.

Ant. 3 Ty, Pane, zapáľ moju pochodeň; rozjasníš vo mne temnoty.

V. Všetci sa divili milým slovám.
R. Čo vychádzali z jeho úst.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Ester

4, 17m-kk
Modlitba kráľovnej Ester

V tých dňoch celý Izrael zo všetkých síl volal k Pánovi, lebo im hrozila smrť.
Aj kráľovná Ester v smrteľnom nebezpečenstve, ktoré hrozilo jej národu, hľadala útočište u Pána. Odložila slávnostné rúcho a obliekla si smútočný odev a namiesto drahých mastí posypala si hlavu popolom a veľmi pokorovala svoje telo pôstmi. Padla na zem so svojimi služobnicami a od rána až do večera sa modlila:

„Zvelebený si, Bože Abraháma, Bože Izáka a Bože Jakuba.
Pomôž mne opustenej,
ktorá nemá ochrancu okrem teba, Pane,
a nebezpečenstvo sa mi priblížilo na dosah ruky.

Počula som čítať z kníh mojich predkov, Pane,
že ty si zachránil Noema na vode potopy.

Počula som čítať z kníh mojich predkov, Pane,
že ty si Abrahámovi s tristoosemnástimi mužmi vydal deväť kráľov.
Počula som čítať z kníh mojich predkov, Pane,
že ty si vyslobodil Jonáša z brucha veľkej ryby.

Počula som čítať z kníh mojich predkov, Pane,
že ty si vyslobodil Ananiáša, Azariáša a Mízaela z ohnivej pece.
Počula som čítať z kníh mojich predkov, Pane,
že ty si vyslobodil Daniela z levovej jamy.

Počula som čítať z kníh mojich predkov, Pane,
že ty si sa zľutoval nad Ezechiášom, judejským kráľom,
keď bol odsúdený na smrť a prosil o život,
a daroval si mu pätnásť rokov života.

Počula som čítať z kníh mojich predkov, Pane,
že ty si Anne dal porodiť syna,
keď prosila s roztúženou dušou.
Počula som čítať z kníh mojich predkov, Pane,
že ty až do konca zachraňuješ všetkých,
čo sa ti páčia, Pane.

Teraz pomáhaj mne opustenej,
ktorá nemá nikoho okrem teba,
Pane, Bože môj.

Ty vieš,
že tvojej služobnici sa protiví
obcovať s neobrezancami,
že som nejedla z prekliateho stola
a nepila som víno z ich obetí.

Ty vieš,
že odo dňa môjho odvlečenia
nemala som radosť v ničom,
iba v tebe, Pane.

Ty vieš, Bože,
že odkedy je tento odev na mojej hlave,
preklínam ho ako handry ženy v jej čase
a neoblečiem si ho v deň blaženosti.

A teraz pomáhaj mne, sirote,
vlož mi do úst príhodné slovo pred levom,
urob ma milou v jeho očiach
a obráť jeho srdce na nenávisť k tomu, ktorý nás napáda,
na záhubu jeho a tých, čo s ním súhlasia.

Ale nás vysloboď z rúk našich nepriateľov,
náš zármutok obráť na radosť
a naše bôle na zdravie.
A tých, Bože, čo sa postavia na tvoju stranu,
urob príkladom.
Ukáž sa, Pane, zjav sa, Pane!“

RESPONZÓRIUM

Porov. Est 14, 12. 13. 9 (Vg); Jób 24, 23 (Vg)
R. Posilni ma, Kráľ svätých, zvrchovaný Vládca, * A vlož mi do úst správnu a pôsobivú reč.
V. Daj nám, Pane, miesto na pokánie a nezatváraj ústa tým, čo ťa oslavujú, Pane. * A vlož mi do úst správnu a pôsobivú reč.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Listu svätého biskupa Augustína Probe

(Ep. 130, 12, 22 – 13, 24: CSEL 44, 65-68)

Nenájdeš nič, čo by neobsahovala modlitba Pána

Kto hovorí napríklad: „Osláv sa vo všetkých národoch, ako si oslávený v nás,“ a: „Nech sa ukáže, že tvoji proroci sú hodnoverní,“ čo iné hovorí, ako: „Posväť sa meno tvoje“?
Kto hovorí: „Bože zástupov, obnov nás, rozjasni svoju tvár a budeme spasení,“ čo iné hovorí, ako: „Príď kráľovstvo tvoje“?
Kto hovorí: „Riaď moje cesty podľa tvojho slova; nech ma neovláda nijaká neprávosť,“ čo iné hovorí, ako: „Buď vôľa tvoja, ako v nebi, tak i na zemi“?
Kto hovorí: „Nedávaj mi ani chudobu ani bohatstvo,“ čo iné hovorí, ako: „Chlieb náš každodenný daj nám dnes“?
Kto hovorí: „Pane, pamätaj na Dávida a na jeho veľkú ochotu,“ alebo: „Pane, ak som sa čohosi zlého dopustil, ak som si ruky poškvrnil zločinom, ak som sa dobrodincom odplatil zlom,“ čo iné hovorí, ako: „Odpusť nám naše viny, ako i my odpúšťame svojim vinníkom“?
Kto hovorí: „Vytrhni ma, Bože, z moci mojich nepriateľov, osloboď ma od tých, čo povstávajú proti mne,“ čo iné hovorí, ako: „Zbav nás zlého“?
A myslím, že keby si prešla všetky slová svätých modlitieb, nenájdeš nič, čo by neobsahovala a nezahŕňala táto modlitba Pána. Preto možno pri modlitbe hovoriť to isté inými a inými slovami, ale niečo iné by sa ani hovoriť nemalo.
Takto sa treba modliť aj za seba aj za svojich aj za cudzích a niet pochyby, že aj za samých nepriateľov; hoci v srdci toho, kto sa modlí, môže vznikať a rásť iný zápal za tohoto a iný za tamtoho, podľa toho, aký je nám blízky alebo vzdialený.
A myslím si, že tu máš nielen to, ako sa máš modliť, ale aj za čo sa máš modliť. A neučím ťa to ja, ale ten, ktorý nás všetkých dobrotivo učil.
Treba sa usilovať o blažený život a vyprosovať si ho od Pána Boha. Čo znamená byť blaženým, o tom už mnohí veľa navraveli. Ale prečo by sme mali chodiť za mnohými po mnohé? V Božom písme sa hovorí krátko a pravdivo: „Blažený ľud, ktorého Bohom je Pán.“ Aby sme patrili k tomuto ľudu a mohli naň hľadieť a s ním dosiahnuť život bez konca, „cieľom prikázania je láska vychádzajúca z čistého srdca, dobrého svedomia a úprimnej viery“.
V tejto trojici na mieste dobrého svedomia stojí nádej. Teda viera, nádej a láska, vedú k Bohu toho, kto sa modlí, čiže kto verí, dúfa, túži a uvažuje, čo by v modlitbe Pána prosil od Pána.

RESPONZÓRIUM

Ž 102, 2. porov. 18; 130, 2b
R. Pane, vyslyš moju modlitbu a moje volanie nech dôjde ku tebe, * Lebo ty, Bože, nepohŕdaš prosbami chudobných.
V. Nakloň svoj sluch k mojej úpenlivej prosbe. * Lebo ty, Bože, nepohŕdaš prosbami chudobných.

MODLITBA

Všemohúci a večný Bože, pomáhaj nám, aby sme vždy ochotne plnili tvoju vôľu a slúžili ti s úprimným srdcom. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:06.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky