Liturgia hodín

## 9. jún 2009

## Sv. Efréma, diakona a učiteľa Cirkvi, ľubovoľná spomienka

Narodil sa v Nisibise okolo roku 306 v kresťanskej rodine. Bol vysvätený za diakona a svoj úrad vykonával v rodnom meste a v Edesse, kde založil teologickú školu. Viedol asketický život, pričom však nezanedbával kazateľskú službu. Písal knihy, v ktorých vyvracal súveké bludy. Zomrel roku 373.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Večné slnko, ty prenikáš
svetlom svet, všetko stvorenie,
ty nadpozemské svetlo sŕdc:
nech vrúcny spev náš tebe znie.

Tvoj Svätý Duch vždy stará sa
o živé lampy planúce:
ich žiara svetu odkrýva
cesty ku spáse vedúce.

Čo plynie z tvojich svätých úst
a srdciam z prirodzenosti,
to všetko zaskvelo sa zas
vo služobníkoch milosti.

V ich kruhu slávu požíva
blažený muž, čo čnosťami,
múdrosťou žiaril na zemi;
aj my ho ctíme chválami.

A prosíme ho, nech aj nám
ukáže cesty Pánove,
aby nás ruky Otcove
objali v teplom domove.

Vyslyš nás, Otče láskavý,
pomôž nám, Kriste, Kráľ slávy,
s Otcom i Duchom Boh pravý
a vládni, kraľuj nad nami. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pánovi zver svoje cesty; on sa už postará.

Žalm 37
Údel zlých a údel spravodlivých

Blahoslavení tichí, lebo oni budú dedičmi zeme. (Mt 5, 5)

I

Nerozhorčuj sa nad ničomníkmi *
a nežiarli na tých, čo pášu neprávosť.
Veď oni uschnú rýchlo ako tráva *
a zvädnú ako zelená bylina.

Ale spoľahni sa na Pána a dobre rob *
a budeš bývať v svojej krajine a tešiť sa z bezpečia.
Hľadaj radosť v Pánovi *
a dá ti, za čím túži tvoje srdce.

Pánovi zver svoje cesty a jemu dôveruj, *
on sa už postará.
Tvoju spravodlivosť vyvedie na povrch ako svetlo *
a tvoje právo ako poludňajší jas.

Odovzdaj sa Pánovi a dúfaj v neho; †
nepretekaj sa s tým, čo kráča od úspechu k úspechu, *
a s človekom, čo strojí úklady.
Prestaň sa hnevať a zanechaj zlosť, *
nerozčuľuj sa, to vedie len k zlému.

Všetci ničomníci budú zničení, *
lež tí, čo dúfajú v Pána, stanú sa dedičmi zeme.
Ešte chvíľku a už nebude hriešnika; *
budeš hľadať jeho miesto, a nenájdeš.
Tichí však zdedia zem *
a budú žiť v šťastí a pokoji.

Ant. 1 Pánovi zver svoje cesty; on sa už postará.

Ant. 2 Vyhýbaj zlu a dobre rob; spravodlivých posilňuje Pán.

II

Hriešnik snuje nástrahy spravodlivému *
a škrípe proti nemu zubami.
Ale Pán sa mu smeje, *
lebo už vidí, ako sa blíži jeho deň.

Hriešnici tasia meč *
a napínajú luk,
chcú zraziť bedára i chudáka *
a zavraždiť tých, čo kráčajú po správnej ceste.
Lenže ten meč vnikne do ich vlastného srdca *
a ten luk sa im doláme.

Lepšie to málo, čo má spravodlivý, *
než veľké bohatstvá hriešnikov.
Veď ramená hriešnikov budú polámané, *
no spravodlivých posilňuje Pán.

O život bezúhonných sa stará Pán *
a ich dedičstvo trvá naveky.
V nešťastí zahanbení nebudú *
a v čase hladu budú nasýtení.

Ale hriešnici, tí zahynú, †
nepriatelia Pána, tí sa pominú ako nádhera lúk *
a stratia sa ako dym.
Hriešnik si požičiava, a nevracia, *
lež spravodlivý má súcit a rozdáva.

Tí, ktorým žehná Pán, budú dedičmi zeme *
a tí, ktorým zlorečí, zahynú.
Pán upevňuje kroky človeka *
a sprevádza ho na ceste.
Ak padne, neostane ležať, *
veď Pán ho drží za ruku.

Bol som mladík, teraz som starec, †
a nevidel som spravodlivého, že by bol opustený, *
ani jeho deti žobrať o chlieb.
Pretože sa ustavične zľutúva a požičiava, *
na jeho potomstve požehnanie spočinie.

Vyhýbaj zlu a dobre rob *
a budeš mať domov naveky.
Lebo Pán miluje spravodlivosť *
a neopúšťa svojich svätých.
Nespravodlivci navždy vyhynú *
a pokolenie bezbožných bude zničené.
Lež spravodliví zdedia zem, *
budú ju obývať na veky vekov.

Ant. 2 Vyhýbaj zlu a dobre rob; spravodlivých posilňuje Pán.

Ant. 3 Očakávaj Pána a jeho cesty sa pridŕžaj.

III

Z úst spravodlivého zaznieva múdrosť *
a jeho jazyk hovorí, čo je správne.
V jeho srdci je zákon Boží *
a jeho kroky nezakolíšu.
Hriešnik striehne na spravodlivého *
a usiluje sa ho usmrtiť;
lenže Pán mu ho v rukách nenechá, *
nedá ho odsúdiť, keď bude súdený.

Očakávaj Pána a jeho cesty sa pridŕžaj; †
on ťa povýši za dediča zeme *
a dožiješ sa záhuby hriešnikov.
Videl som bezbožného, ako sa vyťahoval *
a vypínal sťa céder košatý;
no sotva som prešiel, už ho tam nebolo, *
aj som ho hľadal, ale nenašiel.

Všímaj si nevinného a pozoruj spravodlivého, *
lebo budúcnosť patrí pokojamilovným.
Ale nespravodlivci všetci vyhynú *
a potomstvo bezbožných bude vyhubené.
Spása spravodlivých prichádza od Pána, *
on je ich ochrancom v čase súženia.
Pán im pomôže a oslobodí ich, †
vytrhne ich z rúk hriešnikov a zachráni ich, *
lebo sa spoliehajú na neho.

Ant. 3 Očakávaj Pána a jeho cesty sa pridŕžaj.

V. Nauč ma dobrotivosti, múdrosti a poznaniu.
R. Veď verím tvojej náuke.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Jozue

2, 1–24
Pre vieru neviestka Rachab v pokoji prijala vyzvedačov

Nunov syn Jozue poslal tajne zo Settim dvoch mužov vyzvedačov a povedal im: „Choďte, obhliadnite krajinu a mesto Jericho.“ Oni sa vydali na cestu a vošli do domu istej neviestky menom Rachaby a prenocovali tam. Ale kráľovi Jericha hlásali: „V noci sem vošli muži zo synov Izraela na výzvedy po krajine.“ Nato kráľ Jericha poslal Rachabe rozkaz: „Vyveď mužov, čo prišli k tebe a vošli do tvojho domu. Sú to vyzvedači a prišli poprezerať celú krajinu.“ Žena mužov vzala, skryla ich a povedala: „Priznávam, že prišli ku mne, ale nevedela som, odkiaľ sú. Keď sa po zotmení zatvárala brána, vyšli aj oni. Kam odišli, neviem. Rýchlo bežte za nimi a dochytíte ich.“ Ona potom mužov vyviedla na strechu svojho a pozakrývala ich ľanom, ktorý tam bol. Ale tí, čo boli vyslaní, bežali za nimi po ceste, čo vedie k brodu cez Jordán. Keď vyšli, bránu hneď zatvorili.
Ukrytí muži ešte ani nezaspali, keď žena vyšla k nim a povedala: „Viem, že vám Pán dal túto krajinu; zmocnila sa nás hrôza pred vami a všetci obyvatelia krajiny stratili pred vami odvahu. Lebo sme počuli, že Pán vysušil vody Červeného mora pri vašom príchode, keď ste vyšli z Egypta, aj čo ste urobili dvom amorejským kráľom za Jordánom, Sehonovi a Ogovi, ktorých ste zabili. Keď sme to počuli, zachvátil nás strach a ochablo nám srdce a pri vašom príchode neostalo v nás ducha. Veď Pán, váš Boh, je jediný Boh hore na nebi i dolu na zemi. Teraz mi však prisahajte na Pána, že ako som ja vám preukázala milosrdenstvo, tak aj vy preukážete domu môjho otca a dáte mi spoľahlivé znamenie, že ušetríte môjho otca i matku, mojich bratov a sestry i všetko, čo im patrí, a zachránite náš život od smrti.“ Oni jej odpovedali: „Ručíme za vás svojím životom, ak nás nezradíš. A keď nám Pán dá krajinu, preukážeme ti milosrdenstvo a vernosť.“ A spustila ich po povraze z okna, lebo jej dom sa opieral o hradby a v hradbách bývala. Povedala im však: „Choďte do hôr, aby ste sa nestretli s prenasledovateľmi, a tam sa tri dni skrývajte, kým sa nevrátia. Potom pôjdete svojou cestou.“
Oni jej povedali: „Budeme oslobodení od tejto prísahy, ktorou si nás zaviazala, ak nebude pri našom vstupe do krajiny tento šarlátový povraz znamením. Priviažeš ho na okne, cez ktoré si nás spustila dolu, a svojho otca, matku a bratov i všetko svoje príbuzenstvo zhromaždíš do svojho domu. Kto vyjde z dverí tvojho domu, jeho krv bude na jeho hlave a my budeme bez viny. Krv všetkých, čo budú s tebou v dome, padne na našu hlavu, keby sa ich niekto dotkol. Ale ak prezradíš túto našu dohodu, budeme oslobodení od tejto prísahy, ktorou si nás zaviazala.“ Ona odpovedala: „Nech sa stane, ako ste povedali.“ Tu ich prepustila a keď odišli, priviazala šarlátový povraz na okno.
Oni vykročili a prišli do hôr, kde zostali tri dni, kým sa tí, čo ich prenasledovali, nevrátili; lebo ich hľadali po všetkých cestách, ale nenašli. Potom sa obaja muži vrátili; zostúpili z hôr, prešli cez Jordán, prišli k Nunovmu synovi Jozuovi a vyrozprávali mu všetko, čo sa im prihodilo. Hovorili: „Pán dal celú krajinu do našich rúk a všetci jej obyvatelia prepadli strachu pred nami.“

RESPONZÓRIUM

Jak 2, 24. 26; Hebr 11, 31
R. Človek je ospravedlnený zo skutkov, a nie iba z viery. A nebola ospravedlnená zo skutkov aj Rachab, keď prijala poslov a poslala ich inou cestou? * Lebo ako telo bez ducha, tak je mŕtva aj viera bez skutkov.
V. Pre vieru nezahynula neviestka Rachab s neveriacimi, lebo v pokoji prijala vyzvedačov. * Lebo ako telo bez ducha, tak je mŕtva aj viera bez skutkov.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Rečí svätého diakona Efréma

(Sermo 3, De fine et adminitione, 2, 4-5: ed. Lamy, 3, 216-222)

Boží poriadok spásy je obrazom duchovného sveta

Pane, denným svetlom svojho poznania zažeň nočné tmy našej mysle, aby ti naša osvietená myseľ slúžila v obnovenej čistote. Keď vychádza slnko, smrteľníci začínajú pracovať. Pane, priprav v našich mysliach miesto pre ten deň, ktorý nepozná koniec. Daj, aby sme na vlastné oči uvideli život zmŕtvychvstania a nech nič neodvráti našu myseľ od tvojich radostí. Pane, vtlač do nás za našu ustavičnú túžbu po tebe znamenie toho dňa, ktorý nezávisí od obehu slnka.
V tvojich sviatostiach ťa denne objímame a prijímame ťa do svojho srdca; urob nás hodnými zakúsiť na vlastnej osobe zmŕtvychvstanie, ktoré očakávame. S krstnou milosťou ukrývame vo svojom tele tvoj poklad a tento poklad sa ešte zväčšuje pri stole tvojich sviatostí; daj, aby sme sa radovali z tvojej milosti. Pane, máme v sebe tvoju pamiatku z tvojho duchovného stola; daj, nech ťa vlastníme naplno v budúcej obnove.
Nech pochopíme, akí sme krásni tou duchovnou krásou, ktorú v našej smrteľnosti vzbudzuje tvoja nesmrteľná vôľa!
Tvoje ukrižovanie, Spasiteľ náš, znamenalo koniec telesného života; daj, aby sme ukrižovali svoju vôľu na zvýraznenie duchovného života. Tvoje zmŕtvychvstanie, Ježišu, nech dodá veľkosť duchovnému človeku v nás a rozjímanie o tvojich tajomstvách nech je zrkadlom, v ktorom by sme ho spoznali.
Tvoj božský poriadok spásy, Spasiteľ náš, je obrazom duchovného sveta; daj, nech v ňom žijeme ako duchovní ľudia.
Nezbav, Pane, našu myseľ svojej duchovnej blízkosti a neodním našim údom teplo svojej dobroty. Smrteľnosť ukrytá v našom tele vylieva na nás porušenie; nech rosa tvojej duchovnej lásky odstráni z nášho srdca účinky smrteľnosti. Daj, Pane, aby sme sa ponáhľali do nášho nebeského mesta a aby sme ho prostredníctvom zjavenia už teraz vlastnili ako Mojžiš na temene vrchu.

RESPONZÓRIUM

Sir 47, 10-11. 12cd
R. Pána chválil celým svojím srdcom a miloval Boha, svojho Stvoriteľa. * Ustanovil spevákov pri oltári a zložil pre nich ľúbe melódie.
V. A chválili sväté meno Pána a od skorého rána sa ozývala svätyňa. * Ustanovil spevákov pri oltári a zložil pre nich ľúbe melódie.

MODLITBA
Dobrotivý Bože, pôsobením Ducha Svätého si tak roznietil svätého diakona Efréma, že radostne ospevoval vznešenosť tvojich tajomstiev a venoval sa iba tvojej službe; prosíme ťa, aj do našich sŕdc vlož lásku a silu svojho Ducha, aby sme ti verne slúžili a svojím životom ťa chválili. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:02.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky