Liturgia hodín

## 7. december 2009

## Sv. Ambróza, biskupa a učiteľa Cirkvi, spomienka

Narodil sa okolo roku 340 v Trevíre. Pochádzal z rímskej rodiny. Študoval v Ríme a svoju životnú kariéru začal v Sirmiu (Sriemska Mitrovica v bývalej Juhoslávii). Keď bol roku 374 v Miláne, nečakane ho zvolili za milánskeho biskupa a 7. decembra ho vysvätili. Svoj úrad zastával veľmi svedomite. Vynikal najmä v láske ku všetkým, a tak bol pravým pastierom a učiteľom svojho ľudu. Rázne hájil práva Cirkvi. Písmom i činmi bránil učenie pravej viery proti ariánom. Zomrel na Bielu sobotu 4. apríla 397.

RANNÉ CHVÁLY

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Ráznosť i vľúdnosť biskupa
nábožne všetci oslávme;
toho, čo zahnal z krajiny
temnotu, búrky náramné.

Hľa, pred žezlom sa netrasie,
hnev kňažnej kňaza nezdolá,
aj ukrutného cisára
zaženie od brán kostola.

Hlboké pravdy Biblie
vysvetlí múdro, s radosťou,
odkrýva božské tajomstvá
s obdivuhodnou múdrosťou.

Z tej duše, vierou živenej,
vytrysknú piesne prekrásne
a jeho túžba po kríži,
po mučeníctve nehasne.

Zasiahni šípom svojich úst
vlka, čo ničí ovečky,
a svetlom pravej múdrosti
riaď vždy náš život pozemský.

Pros za nás Svätú Trojicu,
nech zmiluje sa nad nami
a nech nám dá, by sme ju raz
chválili v nebi hymnami. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Kedyže už prídem k Pánovi a uzriem jeho tvár?

Žalm 42
Túžba za Pánom *

Kto je smädný, nech príde, a kto chce, nech si naberie vody života. (Zjv 22, 17)

Ako jeleň dychtí za vodou z prameňa, *
tak moja duša, Bože, túži za tebou.
† Po Bohu žízni moja duša, po Bohu živom; *
kedyže už prídem k nemu a uzriem Božiu tvár?

Slzy sú mojím chlebom vo dne i v noci, *
keď sa ma deň čo deň spytujú: „Kdeže je tvoj Boh?“
Duša sa mi rozplýva pri spomienke, *
ako som putoval ku vznešenému stánku a vstupoval do domu Božieho
s radostným plesaním a s piesňou ďakovnou *
uprostred zástupov sláviacich sviatky.

Prečo si smutná, duša moja? *
A prečo sa chveješ?
Dúfaj v Pána, lebo ho ešte budem velebiť, *
moju spásu a môjho Boha.

Moja duša je skormútená; †
preto si spomínam na teba *
pri Jordáne a Hermone a na vrchu Misar.
Hlbina hlbine sa ozýva na hukot vodopádov; *
všetky tvoje krútňavy a prívaly prešli ponad mňa.

Vo dne mi svoju milosť udeľuje Pán. †
V noci mu zasa ja spievam *
a modlím sa k Bohu môjho života.
Hovorím Bohu: „Ty si moja opora; †
prečo na mňa zabúdaš? *
A prečo mám chodiť smutný, keď ma sužuje nepriateľ?“
Sťa by mi kosti drvili, †
keď ma moji utláčatelia tupia, *
keď sa ma deň čo deň spytujú: „Kdeže je tvoj Boh?“

Prečo si smutná, duša moja? *
A prečo sa chveješ?
Dúfaj v Pána, lebo ho ešte budem velebiť, *
spásu mojej tváre a môjho Boha.

Ant. 1 Kedyže už prídem k Pánovi a uzriem jeho tvár?

Ant. 2 Ukáž nám, Pane, svetlo svojho milosrdenstva.

Chválospev
Prosba za sväté mesto Jeruzalem *
Sir 36, 1-7. 13-16
Večný život je v tom, aby poznali teba, jediného pravého Boha, a toho, ktorého si poslal, Ježiša Krista. (Jn 17, 3)

Zmiluj sa nad nami, Bože vesmíru, a pohliadni na nás, *
ukáž nám svetlo svojho milosrdenstva
a naplň bázňou voči sebe všetky národy, *
ktoré ťa nehľadajú,
aby poznali, že okrem teba niet Boha, *
a ohlasovali tvoje veľké skutky.

Zdvihni svoju ruku na cudzie národy, *
nech vidia tvoju moc.
Ako si pred ich očami na nás ukázal, že si svätý, *
tak pred našimi očami ukáž na nich, že si veľký.
Nech poznajú, ako sme my poznali, *
že niet Boha okrem teba, Pane.
Obnov znamenia a zopakuj zázraky, *
presláv svoju ruku a ukáž svoje pravé rameno.

Zhromaždi všetky Jakubove kmene *
a budú tvojím dedičstvom ako na počiatku.

Zmiluj sa nad svojím ľudom, ktorý nosí tvoje meno, *
nad Izraelom, s ktorým si zaobchádzal ako s prvorodeným.
Zmiluj sa nad svojím svätým mestom, *
nad Jeruzalemom, miestom tvojho spočinutia.
Naplň Sion svojou velebou *
a svojou slávou tvoj chrám.

Ant. 2 Ukáž nám, Pane, svetlo svojho milosrdenstva.

Ant. 3 Zvelebený si, Pane, na nebeskej oblohe.

Žalm 19, 2-7
Oslava Boha Stvoriteľa *

Navštívi nás Vychádzajúci z výsosti..., aby upriamil naše kroky na cestu pokoja. (Porov. Lk 1, 78. 79)

Nebesia rozprávajú o sláve Boha *
a obloha hlása dielo jeho rúk.
Deň dňu o tom podáva správu *
a noc noci to dáva na známosť.

Nie sú to slová, nie je to reč, *
ktorá by sa nedala počuť.
Po celej zemi rozlieha sa ich hlas *
a ich slová až po končiny sveta.

Tam hore vybudoval stan pre slnko †
a ono z neho vychádza sťa ženích zo svojej komnaty *
a raduje sa ako bežec pred veľkými pretekmi.

Na jednom kraji neba sa vynára †
a uberá sa k druhému; *
pred jeho žiarou sa nič ukryť nemôže.

Ant. 3 Zvelebený si, Pane, na nebeskej oblohe.

KRÁTKE ČÍTANIE

Iz 2, 3
Poďme, vystúpme na Pánov vrch, do domu Jakubovho Boha! Nech nás poučí o svojich cestách a my budeme kráčať po jeho chodníkoch. Lebo zo Siona vzíde zákon a z Jeruzalema Pánovo slovo.

KRÁTKE RESPONZÓRIUM
R. Nad tebou, Jeruzalem, * Vzíde Pán. Nad tebou.
V. A jeho veleba sa zjaví na tebe. * Vzíde Pán. Sláva Otcu. Nad tebou.

Ant. na Benediktus: Nie vy budete hovoriť, ale Duch vášho Otca bude hovoriť vo vás.

PROSBY
Milovaní bratia (a sestry), prosme Krista, Vykupiteľa, ktorý príde vyslobodiť z moci smrti tých, čo sa obracajú k nemu, a pokorne volajme:
Príď, Pane Ježišu.

Pane, keď zvestujeme tvoj príchod,
— očisť nám srdce od márnych myšlienok.
Pane, nech ťa tvoja Cirkev, ktorú si založil,
— oslavuje vo všetkých národoch.
Tvoj zákon, Pane, ktorý osvecuje mysle,
— nech ochraňuje ľud od každého poblúdenia.
Ty si poveril Cirkev, aby nám ohlasovala radostnú zvesť o tvojom príchode;
— daj, aby sme ťa prijali s ochotnou oddanosťou.

Otče náš.

MODLITBA
Dobrotivý Bože, vo svätom biskupovi Ambrózovi dal si nám vynikajúceho učiteľa katolíckej viery a vzor apoštolskej odvahy; vrúcne ťa prosíme, aj v našich dňoch pošli svojej Cirkvi duchovných pastierov podľa tvojho srdca, aby ju spravovali múdro a neohrozene. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:07.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky