Liturgia hodín

## 30. júl 2009

## Štvrtok, cezročné obdobie, 17. týždeň
1. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Tmavá noc ešte halí zem,
zakrýva farby predmetov;
nestranný sudca našich sŕdc,
voláme s úctou posvätnou:

odpusť nám hriechy, neprávosť,
zmy z duše všetku špinu, kal
a daj nám milosť, Kriste náš,
by sa nik hriechu nepoddal.

Hľa, tŕpne duša umdlená,
hryzie ju vina, mučí hriech;
túži sa zbaviť nízkosti,
k tebe sa, Kriste, privinie.

Ty zažeň v diaľne diaľavy
zo srdca hmlu a tieňavy,
nech dušu, mrakov zbavenú,
blažené svetlo zaplaví.

Sláva buď, Kriste, kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Prosíme, Kriste, skloň sa k nám,
ku služobníkom prosiacim:
nech zloba sveta mámivá
nevezme vieru veriacim.

Nech nezmýšľame bezbožne,
závisťou viesť sa nedajme,
urážky neodplácajme,
zlo dobrom popremáhajme.

Nech zmizne z mysle, zo srdca
hnev, lesť a pýcha života,
nech stratí sa aj lakomosť,
koreň zla, hriešna samota.

Nech láska, pravá, úprimná,
upevní zväzky pokoja,
hrdinsky žitá čistota
a viera nech nás opoja.

Sláva buď, Kriste, kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Slovo Pánovo je štítom všetkým, čo v neho dúfajú.

Žalm 18, 31-51
Poďakovanie

Ak je Boh za nás, kto je proti nám? (Rim 8, 31)

IV

Božia cesta je čistá, †
ohňom je vyskúšané slovo Pánovo. *
On je ochrancom všetkých, čo v neho dúfajú.
Veď kto je Boh okrem Pána? *
Kto je skala okrem nášho Boha?
To Boh ma silou opásal *
a moju cestu urobil nepoškvrnenou.
Mojim nohám dal rýchlosť jeleňa *
a postavil ma na výšinu.
Ruky mi na boj vycvičil *
a moje ramená napínajú luk kovový.

Ant. 1 Slovo Pánovo je štítom všetkým, čo v neho dúfajú.

Ant. 2 Svojou pravicou si ma, Pane, podporil.

V

Dal si mi svoj štít záchranný, †
pravicou si ma podporil *
a tvoja láskavosť ma urobila veľkým.
Mojim krokom si cestu uvoľnil *
a moje nohy nepociťujú únavu.
Naháňal som svojich nepriateľov, až som ich dostihol, *
a nevrátil som sa, kým som ich celkom nezničil.
Tak som ich zdrvil, že ani stáť nevládali, *
popadali mi pod nohy.
Opásal si ma udatnosťou v boji *
a vzbúrencov si uvrhol do môjho područia.

Ty si zahnal mojich nepriateľov na útek *
a rozprášil si tých, čo ma nenávidia.
Kričali, nemal im kto pomôcť, *
volali k Pánovi, ale on ich nevyslyšal.
Rozprášil som ich ako prach unášaný vetrom, *
šliapal som po nich ako po blate uličnom.
Vytrhol si ma zo vzbury ľudu *
a ustanovil za hlavu národov.
Slúži mi ľud, ktorý som nepoznal, *
a poslúcha ma na jediné slovo.
O moju priazeň sa uchádzajú cudzinci; †
cudzinci blednú od strachu *
a trasú sa vo svojich úkrytoch.

Ant. 2 Svojou pravicou si ma, Pane, podporil.

Ant. 3 Nech žije Pán, nech je vyvýšený Boh, moja spása.

VI

Nech žije Pán, nech je zvelebený môj Záchranca, *
nech je vyvýšený Boh, moja spása.
Bože, ty si ma poveril odplatou †
a podmanil si mi národy; *
ty si ma oslobodil od zlostných nepriateľov.
Povýšil si ma nad mojich odporcov *
a vytrhol si ma z rúk násilníka.

Preto ťa, Pane, budem velebiť medzi národmi *
a ospevovať tvoje meno žalmami.
Svojmu kráľovi dávaš veľké víťazstvá, †
preukazuješ priazeň svojmu pomazanému, *
Dávidovi a jeho potomstvu až naveky.

Ant. 3 Nech žije Pán, nech je vyvýšený Boh, moja spása.

V. Otvor mi, Pane, oči.
R. Aby som pozoroval divy tvojho zákona.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Druhého listu Korinťanom

11, 7-29
Proti falošným apoštolom

Bratia, hádam som sa dopustil hriechu, keď som sa ponížil, aby ste vy boli povýšení tým, že som vám zadarmo hlásal Božie evanjelium? Iné cirkvi som olupoval, prijímal som od nich podporu, aby som mohol vám slúžiť. Aj keď som bol u vás a mal som nedostatok, nikomu som nebol na ťarchu, lebo čo mi chýbalo, doplnili bratia, ktorí prišli z Macedónska. Chránil som sa a budem sa chrániť, aby som vám v ničom nebol na ťarchu. Ako je vo mne Kristova pravda, túto chválu mi nik neprekazí v krajoch Achájska.
Prečo? Preto, že vás nemilujem? To vie Boh. Ale čo robím, budem robiť aj ďalej, aby som odňal príležitosť tým, čo hľadajú príležitosť ukázať sa, že sú takí ako my, v čom sa vychvaľujú. Sú to falošní apoštoli, klamní pracovníci, ktorí sa tvária, akoby boli Kristovými apoštolmi. A nečudo, veď sám satan sa tvári ako anjel svetla. Nie je teda divné, keď sa aj jeho služobníci vydávajú za služobníkov spravodlivosti. Ale ich koniec bude taký, aké sú ich skutky.
Znova hovorím: Nech si nik nemyslí, že som nerozumný. A ak, prijmite ma ako nerozumného, aby som sa mohol aj ja trochu pochváliť. Čo hovorím, nehovorím podľa Pánovej vôle, ale ako nerozumný, čo sa týka tejto chvály. Keďže sa mnohí chvália podľa tela, pochválim sa aj ja. Veď ochotne znášate nerozumných, lebo sami ste múdri. Strpíte, keď vás niekto zotročuje, keď vás niekto vyjedá, keď vás niekto zdiera, keď sa niekto nad vami vyvyšuje, keď vás niekto bije po tvári.
Na svoju hanbu hovorím, akoby sme my boli slabí. Ak si niekto v niečom trúfa, hovorím to ako nerozumný, trúfam si aj ja. Sú oni Hebreji? Aj ja. Sú Izraeliti? Aj ja. Sú Abrahámovi potomci? Aj ja. Sú Kristovi služobníci? Ešte nerozumnejšie hovorím: Tým viac ja vo väčších námahách, častejšie vo väzeniach, v nesmierne mnohých ranách, veľa ráz v nebezpečenstve smrti. Od Židov som päť ráz dostal štyridsať bez jednej, tri razy ma bičovali, raz kameňovali, trikrát som stroskotal na lodi, noc a deň som bol na morských hlbinách; často na cestách, v nebezpečenstvách na riekach, v nebezpečenstvách od zbojníkov, v nebezpečenstvách od vlastného rodu, v nebezpečenstvách od pohanov, v nebezpečenstvách v meste, v nebezpečenstvách na púšti, v nebezpečenstvách na mori, v nebezpečenstvách medzi falošnými bratmi; v námahe a lopote, často v bdení, o hlade a smäde, veľa ráz v pôstoch, v zime a nahote. A okrem toho na mňa deň čo deň dolieha starosť o všetky cirkvi. Veď kto je slabý, aby som nebol slabý aj ja? Kto je vystavený pohoršeniu, aby to aj mňa nepálilo?

RESPONZÓRIUM

Gal 1, 11b. 12; 2 Kor 2, 10a. 7b
R. Evanjelium, ktoré som vám ja hlásal, nemá ľudský pôvod, * Lebo ja som ho neprijal od človeka, ale zo zjavenia Ježiša Krista.
V. Ako je vo mne Kristova pravda, tak som vám zadarmo hlásal Božie evanjelium. * Lebo ja som ho neprijal od človeka, ale zo zjavenia Ježiša Krista.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Katechéz svätého biskupa Cyrila Jeruzalemského

(Cat. 18, 26-29: PG 33, 1047-1050)

Cirkev, Kristova nevesta

„Katolícka“ Cirkev, to je vlastné meno tejto svätej matky nás všetkých. Ona je aj nevestou nášho Pána Ježiša Krista, jednorodeného Božieho Syna [lebo je napísané: „Ako aj Kristus miluje Cirkev a seba samého vydal za ňu“ a všetko, čo nasleduje], aj obrazom a podobou „nebeského Jeruzalema, ktorý je slobodný a matkou nás všetkých.“ Ona bola predtým neplodná, no teraz je matkou nespočetných detí.
Po prepustení prvej, v druhej čiže v katolíckej Cirkvi „Boh“, ako hovorí Pavol, „ustanovil po prvé apoštolov, po druhé prorokov, po tretie učiteľov, potom sú zázraky, ďalej dary uzdravovať, pomáhať, viesť, dar rozličných jazykov“ a všetky možné druhy čností, ako múdrosť a rozumnosť, miernosť, nepremožiteľná trpezlivosť v prenasledovaniach.
Ona zbraňami spravodlivosti v pravej i ľavej ruke, slávou aj potupou najprv v prenasledovaniach a úzkostiach ozdobila svätých mučeníkov vencami uvitými z mnohých rozličných kvetov trpezlivosti a teraz v pokojných časoch z Božej milosti požíva zaslúženú úctu kráľov a vysokých hodnostárov a nakoniec aj ľudí každého rodu a druhu. A kým králi majú svoju moc vymedzenú na jednotlivé národy rozložené na mnohých miestach, svätá katolícka Cirkev sa teší neohraničenej moci na celom svete. Lebo, ako je napísané, Boh „zaisťuje pokoj jej hraniciam“.
V tejto svätej katolíckej Cirkvi, kde sme vystrojení aj vynikajúcimi prikázaniami aj mravmi, budeme mať nebeské kráľovstvo a dosiahneme dedičstvo večného života. A preň znesieme všetko, aby sme ho od Pána získali. Veď nemáme pred sebou nejakú maličkosť, ale nám ide o dosiahnutie večného života. Preto sa vo vyznaní viery učíme, že po tom: „Vo vzkriesenie tela,“ čiže mŕtvych, o čom sme hovorili, máme veriť: „A v život večný,“ o ktorý my kresťania zápasíme.
Životom v skutočnosti a opravdivo je Otec, ktorý skrze Syna v Duchu Svätom vylieva ako z prameňa na všetkých nebeské dary. Z jeho dobroty máme aj my ľudia pravdivo prisľúbené dobrá večného života.

RESPONZÓRIUM

Porov. Ž 33, 12
R. Chválu si zaslúži ľud, ktorému bude žehnať Pán zástupov slovami: * Ty si dielo mojich rúk, moje dedičstvo, Izrael.
V. Blažený národ, ktorého Pánom je jeho Boh; ľud vyvolený za dedičstvo. * Ty si dielo mojich rúk, moje dedičstvo, Izrael.

MODLITBA
Bože, ochranca všetkých, čo v teba dúfajú, bez teba nič nie je hodnotné, nič nie je sväté; zahrňuj nás svojím milosrdenstvom a pomáhaj nám tak užívať pominuteľné veci, aby nás privádzali k hodnotám trvácim. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:04.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky