Liturgia hodín

## 10. júl 2009

## Piatok, cezročné obdobie, 14. týždeň
2. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Bdelý kohút spevom pohltí
nočnú, hustú temnotu
a odháňa sivé mračno,
ktoré cez noc vládlo tu,
keď vzývame s vrúcnym srdcom,
Bože, tvoju dobrotu.

Keď zem celá tíško spala,
pohrúžená do šera,
a smrť nad ňou panovala
ako trúchla príšera,
prišiels’ k ľuďom, mocný strážca,
sťa jas, čo tmu postiera.

Tys’ nás, Kriste vyburcoval
z hriešnosti a nevery
a dal si nám za sprievodcu
svetlo, keď sa zošerí,
vyslobodil si tých, čo v tmách
akoby už pomreli.

Sláva Otcu, sláva Tebe,
sláva Duchu Svätému,
ktorý život, pokoj, svetlo
dáva ľudstvu hriešnemu,
aby, chváliac Trojjedného,
došlo k blahu večnému. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Stoj pri nás, Tvorca láskavý,
ty sláva svetla Otcovho,
keď tvoja milosť chýba nám,
v srdci je úzkosť, striasa ho.

Keď nás Duch Svätý napĺňa
a v srdci Boha nosíme,
zlý duch nás na zlo nezvábi
a odpor k hriechu zosilnie

a v každodennom živote
uprostred sveta budeme
žiť podľa tvojich zákonov
a pokušeniu vyhneme.

Sláva buď, Kriste, Kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Netrestaj ma, Pane, v svojom hneve.

Žalm 38
Modlitba hriešnika v najväčšom nebezpečenstve

Všetci jeho známi stáli obďaleč. (Lk 23, 49)

I

Nekarhaj ma, Pane, v svojom rozhorčení *
a netrestaj ma v svojom hneve,
lebo tvoje šípy utkveli vo mne, *
dopadla na mňa tvoja ruka.

Pre tvoje rozhorčenie niet na mojom tele zdravého miesta *
pre môj hriech nemajú pokoj moje kosti.
Hriechy mi prerástli nad hlavu *
a ťažia ma príliš, sťa veľké bremeno.

Ant. 1 Netrestaj ma, Pane, v svojom hneve.

Ant. 2 Pane, ty poznáš každú moju túžbu.

II

Rany mi zapáchajú a hnisajú *
pre moju nerozumnosť.
Zohnutý som a veľmi skľúčený, *
smutne sa vlečiem celý deň.

Bedrá mi spaľuje horúčka *
a moje telo je nezdravé.
Nevládny som a celý dobitý, *
v kvílení srdca nariekam.

Pane, ty poznáš každú moju túžbu; *
ani moje vzdychy nie sú skryté pred tebou.
Srdce mi búcha, sila ma opúšťa *
i svetlo v očiach mi hasne.

Priatelia moji a moji známi †
odvracajú sa odo mňa pre moju biedu, *
aj moji príbuzní sa ma stránia.
Tí, čo mi číhajú na život, nastavujú mi osídla †
a tí, čo mi stroja záhubu, rozchyrujú o mne výmysly *
a deň čo deň vymýšľajú úklady.

Ant. 2 Pane, ty poznáš každú moju túžbu.

Ant. 3 Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása.

III

Ale ja som sťa hluchý, čo nečuje, *
ako nemý, čo neotvára ústa.
Podobám sa človekovi, čo nepočuje *
a čo nevie obvinenie vyvrátiť.

Pane, pretože v teba dúfam, *
ty ma vyslyšíš, Pane, Bože môj.
A tak hovorím: „Nech sa už neradujú nado mnou; †
a keď sa potknem, *
nech sa nevystatujú nado mňa.“

Ja, pravda, už takmer padám *
a na svoju bolesť myslím ustavične.
Preto vyznávam svoju vinu *
a pre svoj hriech sa trápim.

Moji nepriatelia sú živí a stále mocnejší, *
ba ešte pribudlo tých, čo ma nenávidia neprávom.
Za dobro sa mi odplácajú zlom a tupia ma za to, *
že som konal dobre.

Neopúšťaj ma, Pane; *
Bože môj, nevzďaľuj sa odo mňa.
Ponáhľaj sa mi na pomoc, *
Pane, moja spása.

Ant. 3 Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása.

V. Oči mi mrú túžbou za tvojou pomocou.
R. A za tvojím spravodlivým výrokom.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Prvej knihy kráľov

1, 11-35; 2, 10-12
Dávid vyberá Šalamúna za svojho nástupcu

Nátan povedal Šalamúnovej matke Betsabe: „Počula si, že začal kraľovať Haggitin syn Adoniáš, a náš pán Dávid o tom nevie? Preto teraz poď, prijmi moju radu a zachráň svoj život i život svojho syna Šalamúna. Choď, vojdi ku kráľovi Dávidovi a povedz mu: Môj pán a kráľ, neprisahal si mne, svojej služobnici: ,Tvoj syn Šalamún bude kraľovať po mne a on bude sedieť na mojom tróne‘? Prečo teda kraľuje Adoniáš? A kým sa ty budeš rozprávať s kráľom, ja vojdem za tebou a doplním tvoje slová.“
A tak Betsabe vošla ku kráľovi do spálne. Kráľ bol už veľmi starý a Sunamčanka Abisag mu posluhovala. Betsabe sa sklonila a poklonila sa kráľovi. Kráľ sa jej spýtal: „Čo chceš?“ Ona mu odpovedala: „Môj pán, ty si svojej služobnici prisahal na Pána, svojho Boha: ,Tvoj syn Šalamún bude kraľovať po mne a on bude sedieť na mojom tróne.‘ A teraz Adoniáš kraľuje a ty, môj pán a kráľ, o tom nevieš. Nazabíjal volov, kŕmneho dobytka a množstvo oviec a pozval všetkých kráľových synov aj kňaza Abiatara a veliteľa vojsk Joaba. No Šalamúna, tvojho služobníka, nepozval. Ale oči celého Izraela, môj pán a kráľ, upierajú sa na teba, aby si im oznámil, môj pán a kráľ, kto má sedieť na tvojom tróne po tebe. Lebo keď raz môj pán a kráľ usne so svojimi otcami, budeme ja a môj syn Šalamún hriešnici.“
Ešte hovorila s kráľom, keď prišiel prorok Nátan. Kráľovi oznámili: „Je tu prorok Nátan.“ Keď predstúpil pred kráľa a poklonil sa mu až tvárou po zem, Nátan povedal: „Môj pán a kráľ, ty si povedal: ,Adoniáš bude kraľovať po mne a on bude sedieť na mojom tróne‘? Lebo dnes zostúpil a zabil na obetu voly, kŕmny dobytok a množstvo baranov a pozval všetkých kráľových synov, veliteľov vojsk a kňaza Abiatara. Oni pred ním jedia a pijú a prevolávajú: ,Nech žije kráľ Adoniáš!‘ Ale mňa, tvojho služobníka, kňaza Sadoka, Jojadovho syna Banaiáša a tvojho služobníka Šalamúna nepozval. Nariadil toto môj pán a kráľ a mne, svojmu služobníkovi, si neoznámil, kto bude sedieť na tróne môjho pána a kráľa po ňom?“
Kráľ Dávid odpovedal: „Zavolajte mi Betsabe!“ Keď predstúpila pred kráľa, ostala stáť pred ním. A kráľ prisahal: „Ako žije Pán, ktorý ma vytrhol zo všetkých úzkostí, dnes urobím tak, ako som ti prisahal na Pána, Boha Izraela: Tvoj syn Šalamún bude kraľovať po mne a on bude sedieť namiesto mňa na mojom tróne.“ Betsabe sa sklonila až tvárou po zem, poklonila sa kráľovi a povedala: „Nech žije môj pán a kráľ Dávid naveky!“
Kráľ Dávid potom povedal: „Zavolajte mi kňaza Sadoka, proroka Nátana a Jojadovho syna Banaiáša.“ Keď predstúpili pred kráľa, povedal im: „Vezmite so sebou sluhov svojho pána, posaďte ho do Gihonu a tam nech ho kňaz Sadok a prorok Nátan pomažú za kráľa nad Izraelom. Zatrúbte na poľnicu a volajte: ,Nech žije kráľ Šalamún!‘ Potom vystupujte za ním, nech ide a nech si sadne na môj trón; on bude kraľovať namiesto mňa. Jemu prikazujem, aby bol vodcom Izraela i Júdu.“
Potom Dávid usnul so svojimi otcami a pochovali ho v Dávidovom meste. Dávid kraľoval nad Izraelom štyridsať rokov: v Hebrone kraľoval sedem rokov, v Jeruazleme tridsaťtri rokov. Na trón svojho otca Dávida nastúpil Šalamún a veľmi sa upevnilo jeho kráľovstvo.

RESPONZÓRIUM

Pies 3, 11; Ž 72, 1a. 2b
R. Vyjdite a pozrite, dcéry sionské, na kráľa Šalamúna s korunou, ktorou ho korunovala jeho matka * V deň, keď sa radovalo jeho srdce.
V. Bože, zver svoju právomoc kráľovi; aby podľa práva vládol nad tvojimi chudobnými. * V deň, keď sa radovalo jeho srdce.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Listu svätého pápeža Klementa Prvého Korinťanom

(Nn. 50, 1 – 51, 3; 55, 1-4: Funk 1, 125-127. 120)

Sme blahoslavení, ak zachovávame Pánove prikázania v svornej láske

Vidíte, milovaní, aká veľká a obidvuhodná je láska a že jej dokonalosť nemožno vystihnúť slovami. Kto je schopný dosiahnuť ju okrem tých, ktorých Boh uznal za hodných? Modlime sa teda a prosme jeho milosrdenstvo, aby sme mali lásku bez akejkoľvek ľudskej zaujatosti, bez viny. Všetky pokolenia – od Adama až po dnešný deň – pominuli. No tí, čo sú vďaka Božej milosti dokonalí v láske, dostanú miesto medzi svätými a pri príchode Kristovho kráľovstva ich bude vidno. Veď je napísané: „Vojdite do izieb na malú chvíľočku, kým nepominie môj hnev a rozhorčenie. Vtedy si spomeniem na dobrý deň a vzkriesim vás z vašich hrobov.“
Sme šťastní, milovaní, ak plníme Pánove prikázania v svornosti a z lásky, aby sa nám pre lásku odpustili hriechy. Veď je napísané: „Blažení tí, ktorým sa odpustili neprávosti a sú oslobodení od hriechov. Blažený človek, ktorému Pán hriech nepripočíta a v ktorého ústach niet podvodu.“ Táto blaženosť sa hlása o tých, ktorých Boh vyvolil skrze nášho Pána Ježiša Krista; jemu nech je sláva na veky vekov. Amen.
Prosme teda o odpustenie všetkých chýb, ktorých sme sa dopustili zvedení niektorým protivníkovým prisluhovačom. A tí, čo boli pôvodcami vzbury a nepokoja, majú sa zamyslieť nad spoločnou nádejou. Veď tí, čo žijú v bázni a láske, chcú radšej sami trpieť, ako by mali trpieť blížni, a vystavia potupe radšej sami seba ako tú jednomyseľnosť, ktorú sme šťastne a spravodlivo dostali. Lebo je pre človeka lepšie, keď vyznáva svoje hriechy, ako keď si zatvrdí srdce.
Kto je teda medzi vami šľachetný, milosrdný, naplnený láskou? Nech povie: „Ak vznikla vzbura, nesvár a roztržky kvôli mne, ustúpim; odídem, kam budete chcieť, a urobím, ako rozhodne väčšina, len aby Kristovo stádo nažívalo v pokoji s ustanovenými kňazmi.“ Kto tak urobí, ten si získa veľkú slávu v Kristovi a prijmú ho všade. „Veď Pánova je zem i všetko, čo ju napĺňa.“ Toto robia a budú robiť tí, čo žijú Božím životom, a nikdy to neľutujú.

RESPONZÓRIUM

1 Jn 4, 21; Mt 22, 40
R. Toto prikázanie máme od Boha: * Aby ten, kto miluje Boha, miloval aj svojho brata.
V. Na týchto dvoch prikázaniach spočíva celý Zákon i Proroci. * Aby ten, kto miluje Boha, miloval aj svojho brata.

MODLITBA
Všemohúci Bože, ty si pozdvihol padnuté ľudstvo uponížením sa tvojho Syna; daruj svätú radosť svojim verným, ktorých si vymanil z otroctva hriechu, a priveď ich do večnej blaženosti. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:03.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky