Liturgia hodín

## 23. január 2009

## Piatok, cezročné obdobie, 2. týždeň
2. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Bdelý kohút spevom pohltí
nočnú, hustú temnotu
a odháňa sivé mračno,
ktoré cez noc vládlo tu,
keď vzývame s vrúcnym srdcom,
Bože, tvoju dobrotu.

Keď zem celá tíško spala,
pohrúžená do šera,
a smrť nad ňou panovala
ako trúchla príšera,
prišiels’ k ľuďom, mocný strážca,
sťa jas, čo tmu postiera.

Tys’ nás, Kriste vyburcoval
z hriešnosti a nevery
a dal si nám za sprievodcu
svetlo, keď sa zošerí,
vyslobodil si tých, čo v tmách
akoby už pomreli.

Sláva Otcu, sláva Tebe,
sláva Duchu Svätému,
ktorý život, pokoj, svetlo
dáva ľudstvu hriešnemu,
aby, chváliac Trojjedného,
došlo k blahu večnému. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Stoj pri nás, Tvorca láskavý,
ty sláva svetla Otcovho,
keď tvoja milosť chýba nám,
v srdci je úzkosť, striasa ho.

Keď nás Duch Svätý napĺňa
a v srdci Boha nosíme,
zlý duch nás na zlo nezvábi
a odpor k hriechu zosilnie

a v každodennom živote
uprostred sveta budeme
žiť podľa tvojich zákonov
a pokušeniu vyhneme.

Sláva buď, Kriste, Kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Netrestaj ma, Pane, v svojom hneve.

Žalm 38
Modlitba hriešnika v najväčšom nebezpečenstve

Všetci jeho známi stáli obďaleč. (Lk 23, 49)

I

Nekarhaj ma, Pane, v svojom rozhorčení *
a netrestaj ma v svojom hneve,
lebo tvoje šípy utkveli vo mne, *
dopadla na mňa tvoja ruka.

Pre tvoje rozhorčenie niet na mojom tele zdravého miesta *
pre môj hriech nemajú pokoj moje kosti.
Hriechy mi prerástli nad hlavu *
a ťažia ma príliš, sťa veľké bremeno.

Ant. 1 Netrestaj ma, Pane, v svojom hneve.

Ant. 2 Pane, ty poznáš každú moju túžbu.

II

Rany mi zapáchajú a hnisajú *
pre moju nerozumnosť.
Zohnutý som a veľmi skľúčený, *
smutne sa vlečiem celý deň.

Bedrá mi spaľuje horúčka *
a moje telo je nezdravé.
Nevládny som a celý dobitý, *
v kvílení srdca nariekam.

Pane, ty poznáš každú moju túžbu; *
ani moje vzdychy nie sú skryté pred tebou.
Srdce mi búcha, sila ma opúšťa *
i svetlo v očiach mi hasne.

Priatelia moji a moji známi †
odvracajú sa odo mňa pre moju biedu, *
aj moji príbuzní sa ma stránia.
Tí, čo mi číhajú na život, nastavujú mi osídla †
a tí, čo mi stroja záhubu, rozchyrujú o mne výmysly *
a deň čo deň vymýšľajú úklady.

Ant. 2 Pane, ty poznáš každú moju túžbu.

Ant. 3 Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása.

III

Ale ja som sťa hluchý, čo nečuje, *
ako nemý, čo neotvára ústa.
Podobám sa človekovi, čo nepočuje *
a čo nevie obvinenie vyvrátiť.

Pane, pretože v teba dúfam, *
ty ma vyslyšíš, Pane, Bože môj.
A tak hovorím: „Nech sa už neradujú nado mnou; †
a keď sa potknem, *
nech sa nevystatujú nado mňa.“

Ja, pravda, už takmer padám *
a na svoju bolesť myslím ustavične.
Preto vyznávam svoju vinu *
a pre svoj hriech sa trápim.

Moji nepriatelia sú živí a stále mocnejší, *
ba ešte pribudlo tých, čo ma nenávidia neprávom.
Za dobro sa mi odplácajú zlom a tupia ma za to, *
že som konal dobre.

Neopúšťaj ma, Pane; *
Bože môj, nevzďaľuj sa odo mňa.
Ponáhľaj sa mi na pomoc, *
Pane, moja spása.

Ant. 3 Pane, vyznávam ti svoju vinu; neopúšťaj ma, Pane, moja spása.

V. Oči mi mrú túžbou za tvojou pomocou.
R. A za tvojím spravodlivým výrokom.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy Deuteronómium

10, 12 – 11, 9. 26-28
Iba Boha treba nasledovať

Mojžiš povedal ľudu:
„A teraz, Izrael, čo žiada od teba Pán, tvoj Boh? Len to, aby si sa bál Pána, svojho Boha, a kráčal po jeho cestách, aby si ho miloval a slúžil Pánovi, svojmu Bohu, celým svojím srdcom a celou svojou dušou, aby si zachovával Pánove nariadenia a príkazy, ktoré ti ja dnes predkladám, aby ti dobre bolo. Veď Pánovi, tvojmu Bohu, patrí nebo i nebesia nebies, zem aj všetko, čo je na nej. A predsa Pán prilipol k tvojim otcom, miloval ich a vyvolil si ich potomstvo, teda vás, zo všetkých národov, ako to dnes vidno.
Obrežte teda predkožku svojho srdca a nebuďte už viac tvrdošijní. Lebo len Pán, váš Boh, je Boh bohov a Pán pánov, veľký, mocný a hrozný Boh, ktorý nehľadí na osobu a dary neprijíma; vymáha právo sirote a vdove, miluje cudzinca a dáva mu jeho i šaty. Preto miluje aj cudzincov, veď sami ste boli cudzincami v egyptskej krajine. Boj sa Pána, svojho Boha, slúž mu, prilipni k nemu a len v jeho mene prisahaj. On je tvoja chvála a tvoj Boh, ktorý kvôli tebe urobil tie veľké a hrozné veci, čo si videl na vlastné oči. Sedemdesiat bolo tvojich predkov, keď zostúpili do Egypta, a pozri, teraz ťa Pán, tvoj Boh, rozmnožil ako hviezdy na nebi.
A preto miluj Pána, svojho Boha, a v každom čase zachovávaj jeho pokyny a nariadenia, ustanovenia a prikázania. Poznajte dnes, čo nepoznajú vaši synovia, lebo nevideli výchovu Pána, vášho Boha, jeho veľké skutky, silnú ruku a vystreté rameno, znamenia a činy, čo urobil v Egypte kráľov faraónovi a celej jeho krajne, všetkému egyptskému vojsku i koňom a vozom; ako ich prikryli vody Červeného mora, keď vás prenasledovali, a Pán ich zničil až po tento deň. A čo urobil vám na púšti, kým ste neprišli na toto miesto, a Dátanovi a Ábironovi, synom Eliaba, ktorý bol Rubenovým synom, ako zem otvorila svoj pažerák a pohltila ich aj s ich rodinami, stanmi a s celým majetkom, ktorý mali uprostred Izraela.
Vaše oči videli všetky veľké Pánove činy, ktoré urobil, aby ste zachovávali všetky prikázania, ktoré vám ja dnes dávam, aby ste boli silní a mohli vojsť a zaujať krajinu, do ktorej vstupujete, a aby ste v nej dlho žil. Veď Pán pod prísahou sľúbil vašim otcom a ich potomstvu krajinu, ktorá oplýva mliekom a medom.
Pozrite, dnes vám predkladám požehnanie a kliatbu: požehnanie, ak budete poslúchať príkazy Pána, svojho Boha, ktoré vám je dnes dávam; kliatbu, ak nebudete poslúchať príkazy Pána, svojho Boha, a odbočíte z cesty, ktorú vám ja prikazujem, a pôjdete za cudzími bohmi, ktorý nepoznáte.“

RESPONZÓRIUM

1 Jn 4, 19; 5, 3; 2, 5a
R. My milujeme Boha, pretože Boh prvý miloval nás. Lebo láska k Bohu spočíva v tom, že zachovávame jeho prikázania. * A jeho prikázania nie sú ťažké.
V. Kto zachováva jeho slovo, v tom je Božia láska naozaj dokonalá. * A jeho prikázania nie sú ťažké.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z kapitol biskupa Diadocha Foticenského
O duchovnej dokonalosti

(Cap. 12. 13. 14: PG 65, 1171-1172)

Iba Boha treba milovať
Kto miluje seba, nemôže milovať Boha. Kto však seba nemiluje pre vznešenejšie bohatstvo lásky k Bohu, ten miluje Boha. Ten potom ani nehľadá svoju slávu, ale vždy iba Božiu slávu. Lebo kto miluje seba, hľadá svoju slávu, kto však miluje Boha, miluje slávu svojho pôvodcu.
Citlivej duši, ktorá miluje Boha, je vlastné hľadať vždy Božiu slávu tým, že plní všetky prikázania a teší sa zo svojej závislosti vo vedomí, že Bohu patrí sláva pre jeho vznešenosť, človeku závislosť, aby sme sa ňou stal blízkymi Bohu. Keď to aj my urobíme v radosti z Pánovej slávy, podľa príkladu Jána Krstiteľa, začneme bez prestania hovoriť: „On musí rásť a nás musí ubúdať.“
Poznal som istého človeka, ktorý žialil, že nemiluje Boha, ako by chcel; no pritom miloval Boha tak, že jeho dušu stále ovládala táto silná túžba: aby v ňom bol oslávený Boh a on aby bol akoby ničím. Kto je taký, neschválil sa slovami, ale uznáva, čím je. Lebo pre veľkú túžbu po poníženosti nemyslí na svoju veľkosť, ale slúži Bohu, ako to zákon predpisuje kňazom. Pre veľkú úsilie milovať Boha mimovoľne zabúda na svoju veľkosť a ukrýva ju v hlbokej láske k Bohu. V duchu pokory sa vzdáva slávy zo svojej dôstojnosti, aby sa mohol v každom čase pokladať za neužitočného sluhu; a v túžbe po poníženosti je mu cudzia myšlienka na svoju veľkosť.
A to máme robiť aj my: kvôli vznešenému bohatstvu lásky k Bohu, ktorý nás naozaj miluje, utekať pred každou poctou a oslavou.
Kto v hĺbke srdca miluje Boha, toho on pozná. Kto koľko Božej lásky obsiahne svojou dušou, toľko ho miluje. Preto ten, kto je takýto, veľmi miluje svetlo poznania, kým mu neprenikne až do kostí, takže už nevie o sebe a je láskou celkom zmenený.
Kto je naozaj taký, žije síce tu, a pritom tu nežije. Kým ešte žije vo svojom tele, jeho duša je láskou nepretržite na ceste k Bohu. Jeho srdce je potom prudko rozpálené ohňom lásky, akoby ho fakľa túžby spájala s Bohom a pre lásku k Bohu akoby pretrhol priateľstvo so sebou, ako hovorí (Apoštol): „Lebo ak strácame rozum, tak pre Boha, ak sme triezvi, to pre vás.“

RESPONZÓRIUM

Jn 3, 16; 1 Jn 4, 10a. 19b
R. Boh tak miloval svet, že dal svojho jednorodeného Syna, * Aby nezahynul nik, kto v neho verí, ale aby mal večný život.
V. Láska je v tom, že nie my sme miloval Boha, ale že on prvý miloval nás. * Aby nezahynul nik, kto v neho verí, ale aby mal večný život.

MODLITBA
Všemohúci a večný Bože, ty riadiš všetko na nebi aj na zemi; dobrotivo splň prosby svojho ľudu a daruj našim časom svoj pokoj. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 19:58.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky