Liturgia hodín

## 7. november 2009

## Spomienka Panny Márie v sobotu, ľubovoľná spomienka

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Kráľ a Pán sveta, ktorému
znie pieseň zeme, vesmíru,
v pokore veľkej skrytý je
v prečistom lone Márie.

Mesiac i slnko a ich jas
slúžia mu verne v každý čas;
milosťou Božou žiariacou
nosí ho Panna pod srdcom.

Jak šťastná, Matka, nad tým si,
že Tvorca tvoj, Pán najvyšší,
čo vesmír v dlani ukrýva,
v tebe jak v chráme prebýva.

Čula si sväté posolstvo,
požehnal. ťa Duch materstvom,
po ktorom túžia národy,
i nám sa z teba narodil.

Ježišu, z Panny zrodený,
sláva ti, Bože útechy;
Otcovi, Duchu Svätému
nech sa česť vzdáva naveky. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo a za zázraky v prospech ľudí.

Žalm 107
Vďaka za oslobodenie

Boh zoslal synom Izraela slovo a zvestoval pokoj skrze Ježiša Krista. (Sk 10, 36)

I

Oslavujte Pána, lebo je dobrý, *
lebo jeho milosrdenstvo trvá naveky.
Tak nech hovoria tí, ktorých Pán vykúpil, *
ktorých vykúpil z rúk protivníkových
a zhromaždil z rozličných krajín †
od východu i západu, *
od severu i od mora.

Blúdili pustatinou a po vyprahnutej stepi, *
nenachádzali cestu k trvalému bydlisku.
Mali hlad a smäd, *
ubúdalo v nich života.

V súžení volali k Pánovi *
a on ich vyslobodil z úzkostí.
Na správnu cestu ich priviedol, *
aby šli po nej k trvalému bydlisku.
Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo *
a za zázraky v prospech ľudí,
lebo smädného napojil *
a hladného nakŕmil dobrotami.

V temnotách a v tieni smrti sedeli, *
sputnaní biedou a železom,
lebo sa vzopreli Božím výrokom *
a zámery Najvyššieho zavrhli.
Preto ich srdce útrapami pokoril, *
ostali nevládni a bez pomoci.

V súžení volali k Pánovi *
a on ich vyslobodil z úzkostí.
Z temnôt a z tône smrti ich vyviedol *
a ich putá rozlomil.
Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo *
a za zázraky v prospech ľudí,
lebo rozdrvil brány bronzové *
a rozlomil závory zo železa.

Ant. 1 Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo a za zázraky v prospech ľudí.

Ant. 2 Videli diela Božie a jeho zázraky.

II

Na ceste neprávosti rozum stratili *
a trpeli za svoje priestupky.
Každý pokrm sa im sprotivil *
a priblížili sa až k bránam smrti.

V súžení volali k Pánovi *
a on ich vyslobodil z úzkostí.
Zoslal im svoje slovo a uzdravil ich *
a vyslobodil ich zo záhuby.
Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo *
a za zázraky v prospech ľudí.
Obetu chvály nech mu prinesú, *
o jeho skutkoch nech hovoria s plesaním.

Púšťali sa na lodiach po mori *
a na veľkých vodách robili obchody.
Tam videli diela Pánove *
a na hlbočinách jeho zázraky.
Prehovoril a vyvolal búrku úžasnú, *
až sa morské vlny vzdúvali;
priam k nebu stúpali †
a vzápätí sa prepadali do hlbín; *
duša im hrôzou zmierala.
Knísali sa a tackali ako opití; *
boli v koncoch so všetkou svojou múdrosťou.
V súžení volali k Pánovi *
a on ich vyslobodil z úzkostí.

Búrku premenil na vánok *
a morské vlny umĺkli.
Tešili sa, že vlny utíchli, *
a priviedol ich do prístavu, za ktorým túžili.
Nech oslavujú Pána za jeho milosrdenstvo *
a za zázraky v prospech ľudí.
V zhromaždeniach ľudu nech ho velebia *
a nech ho chvália v zbore starších.

Ant. 2 Videli diela Božie a jeho zázraky.

Ant. 3 Spravodliví to uvidia a potešia sa a pochopia milosrdenstvo Pánovo.

III

Potoky na púšť premenil *
a na súš vodné pramene,
úrodnú zem na soľnú step *
pre zlobu jej obyvateľov.
A z púšte zasa urobil jazerá, *
z vyschnutej zeme vodné pramene.

Hladujúcich tam usadil *
i založili si trvalé bydlisko.
Obsiali polia a vysadili vinice *
a získali bohatú úrodu.
I požehnal ich a rozmnožili sa preveľmi *
a nezmenšil im ani počet dobytka.

A zasa ich málo zostalo a dostali sa do biedy *
pod ťarchou nešťastia a bolesti.
Opovrhnutím zahrnul kniežatá *
a dal im blúdiť po stepi neschodnej.
Chudákov však z biedy povzniesol, *
ich rody ako stáda rozmnožil.
Spravodliví to uvidia a potešia sa, *
ničomníci všetci stratia reč.

Kto je dosť múdry, že sa nad tým zamyslí *
a pochopí milosrdenstvo Pánovo?

Ant. 3 Spravodliví to uvidia a potešia sa a pochopia milosrdenstvo Pánovo.

V. Pane, tvoja vernosť siaha až k oblakom.
R. Tvoje súdy sú ako morská hlbina.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Prvej knihy Machabejcov

9, 1-22
Júda zomiera v boji

Keď sa Demeter dopočul, že Nikanor padol so svojím vojskom v boji, rozhodol sa znova poslať do judejskej krajiny Bakchidesa a Alkima a s nimi pravé krídlo vojska. Tiahli cestou, ktorá vedie do Galgaly, utáborili sa v Masalote v Arbelách, zmocnili sa ho a pozabíjali mnoho ľudí. V prvom mesiaci stopäťdesiateho druhého roku sa utáborili pri Jeruzaleme. Potom sa však zdvihli a odišlo dvadsaťtisíc mužov a dvetisíc jazdcov do Bereta. Júda sa utáboril v Elase a tritisíc vybraných mužov s ním. Ale keď uvideli veľké množstvo vojska, veľmi sa zľakli a mnohí ušli z tábora, takže ich zostalo len osemsto mužov. Keď Júda videl, že sa mu vojsko rozbehlo a boj naňho doliehal, zovrelo mu srdce, lebo už nemal čas zhromaždiť ich a bol bezradný. Tu povedal tým, čo zostali: „Poďme, udrime na našich nepriateľov. Možno dokážeme bojovať proti nim.“ Ale oni ho odhovárali: „Nedokážeme, radšej si teraz zachráňme život. Potom sa vrátime aj s našimi bratmi a budeme bojovať proti nim. Ale nás je málo!“ Júda však povedal: „To nech je ďaleko, aby sme zutekali pred nimi. A ak prišiel náš čas, zomrime statočne za našich bratov a neuvaľme hanbu na svoju slávu.“ Tu sa vojsko pohlo z tábora a postavilo sa proti nim: Jazdci sa rozdelili na dve časti, prakovníci a lukostrelci išli pred vojskom a v prvých radoch boli tí najmocnejší. Bakchides bol na pravom krídle. Bojový šík sa približoval z dvoch strán a trúbili na poľniciach. Ale aj tí, čo boli na Júdovej strane, trúbili na poľniciach. Zem sa chvela od lomozu vojsk a strhol sa boj, ktorý trval od rána až do večera.
Keď Júda videl, že Bakchides a silnejšia časť vojska je na pravom krídle, zoskupili sa okolo neho všetci odvážni, rozdrvili pravé krídlo a prenasledoval ich až po vrch Azot. A keď tí, čo boli na ľavom krídle, videli, že pravé krídlo je rozdrvené, pustili sa od chrbta za Júdom a za tými, čo boli s ním. I rozpútal sa zúrivý boj a padlo veľa ranených na oboch stranách. Padol aj Júda a ostatní utiekli. Jonatan a Šimon vzali svojho brata Júdu a pochovali ho v hrobe jeho otcov v Modine. Všetok izraelský ľud ho oplakával a veľmi nariekal. Veľa dní žialili a hovorili: „Ako padol hrdina, ktorý zachraňoval izraelský ľud!“
Ostatné správy o Júdovi, o jeho bojoch, hrdinských činoch, ktoré vykonal, ani o jeho veľkosti nie sú zapísané, lebo ich bolo veľmi veľa.

RESPONZÓRIUM

Porov. 1 Mach 4, 8b. 9a. 10a. 9
R. Nebojte sa útoku nepriateľov. Rozpomeňte sa, ako sa zachránili naši otcovia. * A teraz volajme k nebu a náš Boh sa nad nami zmiluje.
V. Pamätajte na jeho obdivuhodné činy, ktoré urobil na faraónovi a jeho vojsku v Červenom mori. * A teraz volajme k nebu a náš Boh sa nad nami zmiluje.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z dogmatickej konštitúcie Lumen gentium
Druhého vatikánskeho koncilu o Cirkvi

(Č. 63-65)

Mária je obraz Cirkvi

Blahoslavená Panna je pre dôstojnosť a úlohu Božieho materstva, ktoré ju spája so Synom Vykupiteľom, a pre svoje mimoriadne milosti a dary veľmi úzko spojená aj s Cirkvou. Už svätý Ambróz učil, že Bohorodička je obrazom Cirkvi vo viere, láske a dokonalej jednote s Kristom.
V tajomstve Cirkvi, ktorá sa tiež právom nazýva pannou a matkou, je blahoslavená Panna Mária na prvom mieste a dáva vynikajúci a jedinečný príklad panenstva a materstva. Veď ona s vierou a poslušne bez muža, Duchom Svätým zatônená, porodila Syna samého Otca a ako nová Eva bez zaváhania uverila nie starému hadovi, ale Božiemu poslovi. Ona porodila Syna, ktorého Boh urobil „prvorodeným medzi mnohými bratmi“, teda medzi veriacimi, a ona s materskou láskou spolupracuje na ich zrode a výchove.
Cirkev rozjíma o jej tajomnej svätosti, napodobňuje jej lásku, verne plní Otcovu vôľu a sama sa stáva matkou tým, že verne prijíma Božie slovo: hlásaním a krstom rodí pre nový, nesmrteľný život deti počaté z Ducha Svätého a narodené z Boha. A Cirkev je aj panna, ktorá neporušene a čisto zachováva vernosť Ženíchovi a podľa príkladu matky svojho Pána mocou Ducha Svätého panensky stráži neporušenú vieru, pevnú nádej a úprimnú lásku.
Kým v blahoslavenej Panne Cirkev už dosiahla dokonalosť a je „bez škvrny a vrásky“, veriaci sa ešte musia namáhať, aby zvíťazili nad hriechom a rástli vo svätosti. Preto upierajú oči na Máriu, ktorá žiari celému spoločenstvu vyvolených ako vzor čností. Cirkev na ňu s láskou myslí, rozjíma o nej vo svetle Slova, ktoré sa stalo človekom, a tak s posvätnou úctou preniká stále hlbšie do najväčšieho tajomstva vtelenia a stále viac vrastá do podobnosti so svojím Ženíchom.
Mária prenikla hlboko do dejín spásy a istým spôsobom v sebe spája a vyžaruje najhlbšie pravdy viery. Preto keď o nej hovoríme a keď ju uctievame, ona privádza veriacich k svojmu Synovi, k jeho obete a láske k Otcovi. A zasa keď Cirkev hľadá Kristovu slávu, je stále podobnejšia svojmu vznešenému vzoru, nepretržite napreduje vo viere, nádeji a láske a vo všetkom hľadá a plní Božiu vôľu.
Preto Cirkev aj pri svojej apoštolskej činnosti právom hľadí na tú, ktorá porodila Krista. On sa počal z Ducha Svätého a narodil sa z Panny, aby sa prostredníctvom Cirkvi narodil a rástol aj v srdciach veriacich. Táto Panna bola v svojom živote príkladom materskej lásky, ktorá má oživovať všetkých, čo spolupracujú s Cirkvou na znovuzrodení ľudí.

RESPONZÓRIUM

R. Skrze Pannu Máriu sa veriacim zjavila spása sveta. * Jej slávny život ožaruje všetky cirkvi.
V. S oddanou láskou oslavujme pamiatku blahoslavenej Panny Márie. * Jej slávny život ožaruje všetky cirkvi.

MODLITBA

Všemohúci a večný Bože, je darom tvojej štedrosti, že ti môžeme dôstojne a chvályhodne slúžiť; prosíme ťa, daj nám silu premáhať prekážky na ceste spásy, aby sme sa dostali do prisľúbenej blaženosti. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:06.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky