Liturgia hodín

## 18. december 2009

## Piatok, adventné obdobie, 3. týždeň
3. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Príď, Kriste, spása národov,
naroď sa z Panny Márie;
nech žasne svet a umĺkne:
taký zrod Boha hoden je.

Duch Svätý Pannu zatônil;
– neznala muža Mária –,
Slovo sa stáva človekom,
na kvet sa púčok rozvíja.

Pod srdcom Panny zreje Plod;
jej čistota je žiarivá,
jej čnosti – krásna kytica,
jak v chráme Boh v nej prebýva.

On, Mocný, dvojej podstaty,
nech sa už vydá na cestu,
nech vyjde z krásnej komnaty
zachrániť svoju nevestu.

Vo všetkom s Otcom rovnaký,
telom sa ľudským priodial,
by liečil naše slabosti
a večnú spásu daroval.

Žiaria už tvoje jasličky,
noc novým svetlom oplýva,
čo nevyhasí žiadna tma,
čo vlastní viera ohnivá.

Sláva ti, Kriste, Kráľ dobrý,
tebe i Bohu Otcovi,
na večné veky sláva buď
aj Duchu Tešiteľovi. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Príde vznešený Kráľ s veľkou mocou spasiť národy. Aleluja.

Žalm 69, 2-22. 30-37
Nadšenie pre Boží dom

Dali mu piť víno zmiešané so žlčou. (Mt 27, 34)

I

Zachráň ma, Bože, *
lebo voda mi vystúpila až po krk.
V bezodnom bahne viaznem a nemám pevnej pôdy pod nohami, *
dostal som sa do hlbín vôd a zalieva ma príval.
Ustatý som od volania, hrdlo mi zachríplo. *
Unavili sa mi oči, čo tak vyzerám svojho Boha.
Viac než mám vlasov na hlave, *
je tých, čo ma bez príčiny nenávidia.
Mocnejší sú tí, čo ma prenasledujú, sú to nepriatelia klamárski; *
musel som vrátiť, čo som neulúpil.

Bože, ty poznáš moju pochabosť *
a moje poklesky nie sú ti skryté.
Nech sa nemusia pýriť pre mňa tí, čo dúfajú v teba, *
Pane, Bože zástupov.
Nech sa nemusia hanbiť pre mňa tí, *
čo ťa hľadajú, Bože Izraela.

Pre teba znášam potupu *
a hanba mi pokrýva tvár.
Svojim bratom som sa stal cudzincom *
a synom svojej matky neznámym.

Stravuje ma horlivosť za tvoj dom, *
padajú na mňa urážky tých, čo ťa urážajú.
V pôstoch som si dušu vyplakal, *
no aj to mi bolo na potupu.

I vrecovinu som si obliekol *
a príslovečným som sa stal.
Utŕhajú si zo mňa tí, čo vysedávajú v bráne, *
a pri víne pospevujú o mne pijani.

Ant. 1 Príde vznešený Kráľ s veľkou mocou spasiť národy. Aleluja.

Ant. 2 Raduj sa a plesaj, dcéra jeruzalemská: Hľa, tvoj Kráľ prichádza. Neboj sa, Sion, čoskoro príde tvoja spása.

II

Ale ja, Pane, obraciam sa modlitbou k tebe *
v tomto čase milosti.
Vypočuj ma, Bože, pre svoju veľkú dobrotu, *
pre svoju vernosť mi pomôž.
Vytrhni ma z bahna, aby som sa nepohrúžil doň, †
a budem vytrhnutý z moci svojich nenávistníkov *
i z hlbokých vôd.
Nech ma nezatopí príval vôd, †
nech ma nepohltí hlbina *
a priepasť nezavrie nado mnou pažerák.

Vyslyš ma, Pane, veď si dobrotivý a láskavý; *
pre svoje veľké milosrdenstvo pohliadni na mňa.
Neodvracaj tvár od svojho služobníka, *
veď, hľa, trpím; čím skôr ma vyslyš.

Príď ku mne a zachráň ma, *
so zreteľom na mojich nepriateľov ma vysloboď.
Ty poznáš moju potupu, *
moju hanbu i moje zneuctenie.

Ty vidíš všetkých, čo ma sužujú. *
Potupa mi zlomila srdce a ochabol som.
Čakal som, že dakto bude mať so mnou súcit, no takého som nestretol; *
čakal som, že dakto ma poteší, ale taký sa nenašiel.
Do jedla mi dali žlče, *
a keď som bol smädný, napojili ma octom.

Ant. 2 Raduj sa a plesaj, dcéra jeruzalemská: Hľa, tvoj Kráľ prichádza. Neboj sa, Sion, čoskoro príde tvoja spása.

Ant. 3 Pripravme sa na príchod najvyššieho Kráľa, aby sme mu s čistým srdcom a dôstojne kráčali v ústrety; hľa, príde, meškať nebude.

III

Som úbožiak, plný bolesti; *
tvoja pomoc, Bože, ma pozdvihne.
Piesňou chcem Božie meno osláviť *
a velebiť ho chválospevmi.
A Pánovi to bude milšie, ako keby som obetoval býka, *
ako keby som obetoval junca, ktorému rastú rožky a ratice.

Nech zvedia o tom ponížení a nech sa potešia; *
hľadajte Boha a srdce vám oživne.
Lebo Pán vypočuje chudobných *
a nepohŕda svojimi, keď sú v zajatí.
Nech ho chvália nebesia i zem, *
moria a všetko, čo sa hýbe v nich.

Lebo Boh zachráni Sion †
a vybuduje mestá Júdove; *
usadia sa tam a budú ich majetkom.
A zdedia ho potomci jeho služobníkov *
a tí, čo milujú jeho meno, budú v ňom prebývať.

Ant. 3 Pripravme sa na príchod najvyššieho Kráľa, aby sme mu s čistým srdcom a dôstojne kráčali v ústrety; hľa, príde, meškať nebude.

V. Pozrite, zodvihnite hlavu.
R. Lebo sa blíži vaše vykúpenie.

PRVÉ ČÍTANIE

Z knihy proroka Izaiáša

46, 1-13
Pán sa stavia proti babylonským modlám

Padol Bel, zrútil sa Nabo;
Ich modly naložili na zvieratá a na dobytok.
Ony nesú vaše modly, ustaté pod ťarchou.
Klátili sa a padali s nimi;
nemohli zachrániť náklad,
aj samy pôjdu do zajatia.

Počúvajte ma, dom Jakuba
aj celý zvyšok domu Izraela,
ktorých som pestoval od lona,
nosil od matkinho života.
Až do vašej staroby ostanem ten istý,
až po šediny vás ponesiem;
ja som vás stvoril, ja vás budem niesť,
ja vás ponesiem a zachránim.

Ku komu ma prirovnáte a primeriate,
s kým ma porovnáte, aby sme si boli podobní?
Oni sypú zlato z mešca
a vážia striebro na váhach,
najímajú si zlatníka, aby im urobil boha.
Potom pred ním padajú a klaňajú sa mu.
Vezmú ho na plecia, odnesú ho
a postavia ho na jeho miesto;
tam stojí a nepohne sa z miesta;
a možno i kričať naň, on neodpovie
a nepomôže v súžení.

Pamätajte na to a hanbite sa;
vezmite si to k srdcu, vierolomníci.
Spomeňte si na dávne veky,
že ja som Boh,
že okrem mňa niet Boha,
ani mne rovného niet.

Od počiatku zvestujem, čo bude na konci,
a od pradávna to, čo sa ešte nestalo:
„Moje rozhodnutie sa isto splní
a urobím všetko, čo chcem.“
Zavolám z východu dravého vtáka,
z ďalekej krajiny muža podľa môjho zámeru;
čo som povedal, to uskutočním,
ako som sa rozhodol, tak urobím.

Počúvajte ma, vy, tvrdí srdcom,
čo ste ďaleko od spravodlivosti.
Priblížil som svoju spravodlivosť, nie je ďaleko,
a moja spása meškať nebude:
na Sione darujem spásu
a v Izraeli svoju velebu.

RESPONZÓRIUM

Iz 46, 12. 13
R. Počúvajte ma, vy, tvrdí srdcom, čo ste ďaleko od spravodlivosti. * Na Sione darujem spásu a v Izraeli svoju velebu.
V. Priblížil som svoju spravodlivosť, nie je ďaleko, a moja spása meškať nebude. * Na Sione darujem spásu a v Izraeli svoju velebu.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Listu Diognetovi

(Cap. 8, 5 – 9, 6: Funk 1, 325-327)

Boh zjavil svoju lásku skrze Syna

Nik z ľudí Boha nevidel, ani ho nik nevyjavil, on sám sa ukázal. Zjavil sa prostredníctvom viery, pretože len ona má výsadu vidieť Boha. Lebo Boh, Pán a Stvoriteľ všetkého, ktorý všetko urobil a usporiadal podľa svojej vôle, nielenže človeka miloval, ale bol s ním aj trpezlivý. Vždy taký bol, taký je a taký aj bude: láskavý, dobrý, bez hnevu a verný; on jediný je dobrý. A keď sa rozhodol pre niečo veľké a nevýslovné, zdôveril sa s tým iba Synovi.
Dokiaľ svoj múdry zámer chránil a držal v tajnosti, zdalo sa, že si nás neváži a nestará sa o nás. No keď skrze svojho milovaného Syna zjavil a sprístupnil, čo bolo pripravené od počiatku, naraz nám poskytol všetko: možnosť užívať jeho dobrodenia, vidieť ich i chápať. Kto z nás by sa bol kedy odvážil niečo podobné čakať?
Keď teda všetko sám v sebe so svojím Synom rozvrhol, nechal nás až do spomenutého času zmietať sa podľa našej ľubovôle v nezriadených pudoch, lebo nás vášne a žiadostivosť odklonili od správnej cesty. No nie preto, že by on mal radosť z našich hriechov, on ich len trpel, ani preto, že by bol schvaľoval onen čas neprávosti, lež preto, že pripravoval terajší čas spravodlivosti. V tom čase sme sa mali presvedčiť, že si vlastnými skutkami nezaslúžime život, a ak ho teraz máme, tak len z Božej dobroty. Mali sme presvedčivo skúsiť, že vlastnými silami sa nemôžeme dostať do Božieho kráľovstva, že takúto schopnosť nám dáva len Božia moc. A keď sa dovŕšila miera našej neprávosti, keď bolo celkom jasné, že nám ako odplata hrozí trest a smrť, keď nadišiel čas, ktorý určil Boh na prejavenie svojej dobroty a moci (aký ohromujúci je Boží vzťah k človeku a Božia láska!), neodvrátil sa od nás s odporom, nezavrhol nás, ani sa nepomstil, ale sa nás trpezlivo ujal, sám vzal milosrdne na seba naše hriechy a svojho vlastného Syna dal za nás ako výkupnú cenu: svätého za hriešnikov, nevinného za zločincov, spravodlivého za nespravodlivých, neporušiteľného za porušiteľných, nesmrteľného za smrteľných. Lebo čo iné ako jeho spravodlivosť mohlo zakryť naše hriechy? Kto iný okrem Božieho Syna mohol ospravedlniť nás ničomných a bezbožných?
Aká to vzácna výmena, aký nevyspytateľný zámer, aké nečakané dobrodenie! Neprávosť mnohých bola zakrytá v jedinom spravodlivom a spravodlivosť jedného ospravedlňuje mnohých nespravodlivých.

RESPONZÓRIUM

Sk 4, 12; Iz 9, 6
R. V nikom inom niet spásy, * A ani niet pod nebom iného mena, daného ľudom, v ktorom by sme mali byť spasení.
V. Volajú ho: obdivuhodný Radca, mocný Boh, večný Otec, Knieža pokoja. * A ani niet pod nebom iného mena, daného ľudom, v ktorom by sme mali byť spasení.

MODLITBA
Všemohúci Bože, ešte stále na nás doliehajú následky prvotného hriechu; prosíme ťa, nech nám prinesie pravú slobodu očakávané narodenie tvojho milovaného Syna. Lebo on je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:08.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky