Liturgia hodín

## 25. august 2009

## Sv. Ľudovíta, ľubovoľná spomienka

Narodil sa roku 1214. V dvadsiatom druhom roku svojho života stal sa francúzskym kráľom. Oženil sa a mal jedenásť detí, ktoré veľmi dobre vychoval. Vynikal duchom pokánia a modlitby a láskou k chudobným. Za svojho panovania sa usiloval nielen o pokoj medzi národmi a o časné dobro podriadených, ale aj o ich dobro duchovné. Podnikol výpravy na oslobodenie Kristovho hrobu a roku 1270 zomrel neďaleko Kartága.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Ježišu, Vykupiteľ náš,
koruna slávy v nebesiach,
v tento deň láskavejšie čuj
prosiacich sluhov zbožný hlas.

Dnes vyznavač tvoj vznešený
sa zaskvel novou jasnosťou,
dnes spomíname naňho my,
tvoj ľud, výročnou slávnosťou.

Cez všetko, čo svet sľuboval,
on prešiel čistou šľapajou,
na cestu spásy vydal sa
a verne kráčal za tebou.

Správne a múdro pohrdol
rozkošou sveta prchavou
a dostal za to odmenu
uprostred svätých anjelov.

A preto, Pane, pomôž nám
ísť za ním v jeho šľapajach,
na jeho prosby odpusť nám
hriechy a zažeň každý strach.

Kriste, kráľ dobrý, láskavý,
buď sláva tebe, Otcovi
i Duchu, ktorý bráni nás,
teraz i večne, v každý čas. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pán bude podľa spravodlivosti súdiť chudobných.

Žalm 10
Vzdávanie vďaky

Blahoslavení chudobní, lebo vaše je Božie kráľovstvo. (Mt 6, 20)

I

Pane, prečo si tak ďaleko? *
Prečo sa skrývaš v časoch súženia?
Bezbožný vo svojej pýche sužuje bedára; *
nech sa chytí do nástrah, čo sám zosnoval.
Veď hriešnik sa chvastá svojou náruživosťou *
a lakomec sa vychvaľuje.
Hriešnik pohŕda Pánom a namyslene hovorí: *
„Boh nezasahuje; Boha niet.“

Také sú všetky jeho myšlienky *
a jeho cesty sú vždy úspešné.
Ďaleko je od myšlienky na tvoj súd *
a všetkých svojich odporcov nemá za nič.

V srdci si takto hovorí: „Mnou nič nepohne, *
ani mňa, ani moje pokolenie nezastihne nešťastie.“
Jeho ústa sú plné luhania, klamu a podvodu; *
pod jeho jazykom zločin a násilie.
Sedí na postriežke blízko osád, *
nevinného zákerne zabíja.
Očami sliedi za chudákom; *
ako lev v húštine číha v úkryte.
Číha, chce schvátiť bedára; *
chytá ho a hádže naňho sieť.
Prikrčí sa a vyrúti, i hynú chudáci *
v jeho násilných pazúroch.
V duchu si ešte hovorí: „Boh zabudol, *
odvrátil svoju tvár, vôbec sa nedíva.“

Ant. 1 Pán bude podľa spravodlivosti súdiť chudobných.

Ant. 2 Ty, Pane, vidíš útrapy a žiaľ.

II

Povstaň, Pane, Bože, zdvihni svoju ruku, *
nezabúdaj na úbohých.
Ako môže bezbožník Bohom pohŕdať? *
Ako si môže v duchu hovoriť: „Boh nezasiahne!“?

Ty vidíš, †
veď ty hľadíš na útrapy a žiaľ *
a berieš ich do svojich rúk.
Na teba sa chudák spolieha *
a sirote pomáhaš.
Rozmliažď rameno hriešnika a zločinca; *
budeš hľadať jeho hriech, a už ho nenájdeš.

Pán je kráľom navždy, na veky vekov. *
Pohania vymizli z jeho krajiny,
Pane, ty vyslýchaš túžbu úbožiakov, *
vzpružuješ im srdce, ucho si k nim nakláňaš.
Zastaň sa práva siroty a utláčaného, *
aby už nikdy nenaháňal hrôzu človek stvorený zo zeme.

Ant. 2 Ty, Pane, vidíš útrapy a žiaľ.

Ant. 3 Pánove výroky sú rýdze jak striebro pretavené v ohni.

Žalm 12
Volanie o pomoc proti pyšným

Otec pre nás biednych poslal svojho Syna. (Sv. Augustín)

Pomôž mi, Pane, lebo niet už svätých, *
stratila sa vernosť medzi ľuďmi.
Falošnými slovami sa klamú všetci navzájom, *
hovoria úlisnými perami a srdce majú dvojtvárne.

Kiež Pán zničí všetky pery úlisné *
a vystatovačný jazyk;
lebo hovoria: „Náš jazyk nás preslávi, †
ústa sú nám zbraňou; *
ktože je pánom nad nami?“

„Pretože chudák biedu trie a úbožiak stoná, †
povstanem teda,“ hovorí Pán, *
„zachránim toho, ktorým opovrhujú.“
Pánove výroky sú rýdze *
jak striebro pretavené v ohni, bez hliny, sedem ráz čistené.

Pane, ty nás zachováš a ochrániš *
pred týmto pokolením naveky.
Navôkol chodia bezbožní *
a najhorší z ľudí sa vyvyšujú.

Ant. 3 Pánove výroky sú rýdze jak striebro pretavené v ohni.

V. Pán vedie pokorných k správnemu konaniu.
R. A tichých poúča o svojich cestách.

PRVÉ ČÍTANIE

Začiatok Knihy proroka Jeremiáša

1, 1-19
Povolanie proroka Jeremiáša

Slová Jeremiáša, Helkiášovho syna, z kňazov, ktorí boli v Anatote, v Benjamínovej krajine. Pán prehovoril k nemu za dní judejského kráľa Joziáša, Amonovho syna, v trinástom roku jeho kraľovania, a za dní judejského kráľa Joachima, Joziášovho syna, až do konca jedenásteho roku judejského kráľa Sedekiáša, Joziášovho syna, až do presídlenia Jeruzalema v piatom mesiaci.

Pán prehovoril ku mne takto:

„Skôr, ako som ťa utvoril v matkinom lone,
poznal som ťa;
a skôr, ako si vyšiel z neho, som ťa posvätil;
ustanovil som ťa za proroka národom.“

I povedal som: „Ach, Pane, Bože, veď ja neviem hovoriť, lebo som ešte dieťa.“

Ale Pán mi povedal: „Nehovor: ,Som dieťa,‘
lebo pôjdeš, kamkoľvek ťa pošlem,
a budeš hovoriť všetko, čo ti prikážem.

Neboj sa ich,
veď ja som s tebou a budem ťa chrániť,“
hovorí Pán.

Potom Pán vystrel svoju ruku, dotkol sa mi úst a povedal mi:

„Hľa, svoje slová vkladám do tvojich úst;
pozri, dnes ti dávam moc nad národmi
a kráľovstvami,
aby si vytrhával a rúcal, ničil a pustošil, budoval a sadil.“

Pán prehovoril ku mne takto: „Čo vidíš, Jeremiáš?“ Povedal som: „Vidím prút bdiaceho mandľovníka.“ A Pán mi povedal: „Dobre si videl, lebo ja bdiem nad svojím slovom, aby som ho splnil.“

A Pán prehovoril ku mne druhý raz takto: „Čo vidíš?“ Povedal som: „Vidím hrniec na ohni a je obrátený na sever.“ A Pán mi povedal:

„Od severu sa bude šíriť zlo
na všetkých obyvateľov krajiny.
Lebo ja zvolám
všetky kráľovstvá severu,
hovorí Pán;
prídu a každé postaví svoj trón
pri vchode do brán Jeruzalema
proti všetkým jeho hradbám dookola
a proti všetkým Júdovým mestám.
A prerokujem s nimi svoj spor
pre všetku zlobu tých,
čo ma opustili,
prinášali kadidlo cudzím bohom
a klaňali sa dielu svojich rúk.

Ty si teda prepáš bedrá,
vstaň a povedz im všetko,
čo ti prikazujem!
Nezľakni sa ich,
aby som ti nenahnal strach pred nimi.
Ja ťa dnes urobím
opevneným mestom,
železným stĺpom
a bronzovým múrom
proti celej krajine,
proti kráľom Judey a jej kniežatám,
proti kňazom a ľudu krajiny.
Budú proti tebe bojovať, no nepremôžu ťa,
lebo s tebou som ja,
hovorí Pán,
ja ťa zachránim.“

RESPONZÓRIUM

Jer 1, 5ab. 9b; Iz 42, 6
R. Skôr ako som ťa utvoril v matkinom lone, poznal som ťa; a skôr, ako si vyšiel z neho, som ťa posvätil. * A svoje slová vkladám do tvojich úst.
V. Ja, Pán, som ťa povolal v spravodlivosti a zmluvou ľudu som ťa urobil, svetlom národov. * A svoje slová vkladám do tvojich úst.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z duchovného závetu svätého Ľudovíta synovi

(Acta Sanctorum Augusti 5 [1868], 546)

Spravodlivý kráľ pozdvihuje krajinu

Syn môj milovaný, predovšetkým ti pripomínam, aby si miloval Pána, svojho Boha, z celého svojho srdca a z celej svojej sily. Lebo bez tohoto niet spásy.
Synu, musíš sa chrániť všetkého, o čom vieš, že sa nepáči Bohu, totiž akéhokoľvek smrteľného hriechu, až natoľko, že radšej musíš zniesť hocaké muky, ako by si mal spáchať nejaký smrteľný hriech.
Okrem toho, ak Pán na teba dopustí nejaké súženie, musíš ho znášať ochotne a so vzdávaním vďaky a uvedomovať si, že prichádza pre tvoje dobro a že si si ho možno zaslúžil. A zasa ak ti Pán daruje akýkoľvek úspech, musíš mu pokorne ďakovať a dávať si pozor, aby si sa nestal preň horším, či už márnou slávou, alebo nejakým iným spôsobom, lebo nesmieš Boha za jeho dary napádať alebo urážať.
Ochotne a nábožne počúvaj bohoslužby Cirkvi. A kým si v kostole, dávaj si pozor, aby si sa všetečne neobzeral a nerozprával zbytočnosti, ale modli sa nábožne k Pánovi či už ústami alebo rozjímavým srdcom.
Maj srdce naklonené k chudobným, biednym a trpiacim a podľa svojich možností im pomáhaj a potešuj ich. Za všetky dobrodenia, ktoré ti udeľuje Boh, vzdávaj mu vďaky, aby si bol hoden dostať ešte väčšie. Voči podriadeným buď spravodlivý, drž sa línie spravodlivosti a neodkloň sa ani napravo ani naľavo. A vždy buď viac na strane chudobného ako bohatého, kým nevieš s istotou, kde je pravda. Dbaj, aby sa všetci tvoji podriadení tešili spravodlivosti a pokoju, najmä však cirkevné a rehoľné osoby.
Buď oddaný a poslušný našej matke Rímskej cirkvi a najvyššiemu Veľkňazovi ako duchovnému otcovi. Pracuj na tom, aby z tvojej krajiny vymizol každý hriech, hlavne však bohorúhania a bludy.
Syn môj milovaný, nakoniec ti dávam všetko požehnanie, aké môže dať milujúci otec synovi, a nech ťa celá Trojica a všetci svätí chránia od každého zla. A nech ti Pán dá milosť plniť jeho vôľu tak, aby si mu slúžil a oslavoval ho, aby sme sa po tomto živote spolu dostali k nemu, hľadeli na neho, milovali ho a chválili ho bez konca. Amen.

RESPONZÓRIUM

2 Kr 18, 3a. 5b. 6a. 7b
R. Robil, čo bolo správne pred Pánom; nik sa mu nevyrovnal zo všetkých kráľov: primkol sa k Pánovi * A nezišiel z jeho cesty.
V. Plnil jeho prikázania a Pán bol s ním. * A nezišiel z jeho cesty.

MODLITBA
Všemohúci Bože, ty si priviedol svätého Ľudovíta zo starostí o pozemské kráľovstvo do slávy nebeského kráľovstva; na jeho príhovor nám pomáhaj svedomite si plniť povinnosti svojho povolania, aby sme si zaslúžili večné kráľovstvo. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:04.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky