Liturgia hodín

## 16. november 2009

## Sv. Margity Škótskej, ľubovoľná spomienka

Narodila sa okolo roku 1046 v Uhorsku, kde bol jej otec práve vtedy vo vyhnanstve. Vydala sa za škótskeho kráľa Malkoma III. a narodilo sa im osem detí. Je príkladom vynikajúcej matky a kráľovnej. Zomrela v Edinburghu roku 1093.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Svätica, hodna pochvaly,
zdobia ťa toľké zásluhy!
Tu svietila si príkladom,
tam skvieš sa krajšie od dúhy.

Svetlo si v srdci nosila,
modlitbu s prácou spájala,
myseľ ti s Kristom bedlila
a pôstom si sa kajala.

Keď slávou svet ťa pokúšal,
mysľou si vozvýš letela,
bo dušu túžba povznáša,
jak svätosť nesie anjela.

Čnosťami dom si zdobila,
vítala dennú úlohu,
Boh presadil ťa zo zeme
a teraz zdobíš oblohu.

Ó Trojjediný, sláva ti!
Po žití tebe oddanom,
na prosby svojej svätice
zaraď nás k rajským občanom! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Spas ma, Pane, veď si milosrdný.

Žalm 6
Úbožiak prosí Pána o milosť

Teraz je moja duša vzrušená... Otče, zachráň ma pred touto hodinou. (Jn 12, 27)

Pane, nekarhaj ma v svojom hneve, *
netrestaj ma v svojom rozhorčení.

Zľutuj sa, Pane, nado mnou, lebo som nevládny, *
uzdrav ma, Pane, lebo sa mi kosti chvejú.
Aj dušu mám už celkom zdesenú. *
Ale ty, Pane, dokedy...?

Obráť sa, Pane, zachráň mi dušu. *
Spas ma, veď si milosrdný.
Veď medzi mŕtvymi nik nemyslí na teba. *
A kto ťa môže chváliť v podsvetí?

Už ma vyčerpalo vzlykanie, †
lôžko mi noc čo noc vlhne od plaču, *
slzami máčam svoju posteľ.
Od náreku sa mi oko zahmlilo *
a uprostred všetkých mojich nepriateľov som zostarol.

Odíďte odo mňa, všetci, čo páchate neprávosť, *
lebo Pán vyslyšal môj hlasný plač.
Pán moju prosbu vyslyšal, *
Pán prijal moju modlitbu.
Všetci moji nepriatelia nech sa zahanbia a nech sa zdesia náramne *
a zahanbení nech sa ihneď stratia.

Ant. 1 Spas ma, Pane, veď si milosrdný.

Ant. 2 Pán sa stal bedárovi útočišťom v súžení.

Žalm 9
Vďaka za víťazstvo

Zasa príde súdiť živých i mŕtvych.

I

Oslavovať ťa budem, Pane, celým svojím srdcom *
a vyrozprávam všetky tvoje diela zázračné.
V tebe sa budem tešiť a radovať, *
ospevovať budem tvoje meno, Najvyšší.

Veď moji nepriatelia dávajú sa na útek, *
pred tvojou tvárou slabnú a hynú.
Lebo ty si sa ujal môjho súdu a rozriešil si môj spor, *
zasadol si na trón ako spravodlivý sudca.

Zahriakol si pohanov a vyničil si rod bezbožný, *
ich meno si vyhladil navždy, naveky.
Nepriatelia zhynuli, navždy umĺkli; *
zboril si ich mestá, niet po nich ani pamiatky.

Ale Pán tróni naveky, *
už si pripravil stolec sudcovský.
A spravodlivo bude súdiť svet, *
podľa práva bude súdiť národy.

Pán bude utláčanému útočišťom, *
príhodným útočišťom v časoch súženia.
Na teba sa spoľahnú tí, čo tvoje meno poznajú, *
veď ty, Pane, neopúšťaš tých, čo ťa hľadajú.

Ant. 2 Pán sa stal bedárovi útočišťom v súžení.

Ant. 3 V bránach dcéry sionskej budem hlásať tvoje skutky preslávne.

II

Spievajte a hrajte Pánovi, čo na Sione prebýva, *
ohlasujte jeho skutky medzi národmi.
Lebo on, čo pomstí krv, na nich pamätá, *
nezabúda na nárek bedárov.

Zmiluj sa, Pane, nado mnou, †
pozri, ako ma nepriatelia sužujú, *
vytrhni ma z brán ríše smrti,
aby som v bránach dcéry sionskej hlásal všetky tvoje skutky preslávne *
a plesal, že si mi pomohol.

Pohania padli do jamy, ktorú kopali, †
a v tom osídle, čo nastrojili, *
chytila sa im vlastná noha.
Pán sa zjavil a konal súd. *
Hriešnik sa zamotal do diela svojich rúk.

Do pekla pôjdu hriešnici, *
všetci pohania, čo zabúdajú na Boha.
Lež na úbožiaka on nezabudne naveky, *
ani nádej úbožiakov navždy márna nebude.

Povstaň, Pane, nech sa nevyvyšuje človek; *
a národy si na súd predvolaj.
Pane, hrôzou ich zasiahni; *
nech pohania pochopia, že sú iba ľuďmi.

Ant. 3 V bránach dcéry sionskej budem hlásať tvoje skutky preslávne.

V. Daj mi chápavosť a ja tvoj zákon zachovám.
R. A celým srdcom sa ho budem pridŕžať.

PRVÉ ČÍTANIE

Z Knihy proroka Joela

4, 1-3. 9-21
Posledný súd a potom večná blaženosť

Toto hovorí Pán:
„V tých dňoch
a v tom čase,
keď zmením údel
Júdu a Jeruzalema,
zhromaždím všetky národy
a privediem ich do údolia Jozafat
a budem sa tam s nimi súdiť
pre môj ľud a moje dedičstvo Izrael,
ktorý rozmetali medzi pohanov
a moju krajinu si rozdelili.
O môj ľud hádzali lós,
chlapca dali za neviestku
a dievča predali za víno a pili.
Volajte to medzi národmi,
vyhláste svätú vojnu,
zobuďte hrdinov,
nech prídu a nech vystúpia
všetci bojovníci.
Prekujte svoje radlice na meče
a svoje kosáky na kopije.
Slabý nech povie:
‚Som silný!‘
Pohnite sa a poďte,
všetky okolité národy,
a zhromaždite sa tam!
Priveď, Pane, svojich hrdinov!

Nech vstanú a prídu národy
do údolia Jozafat,
lebo tam zasadnem a budem súdiť
všetky okolité národy.
Priložte kosáky,
pretože dozrela žatva;
poďte a šliapte,
lis je už plný:
pretekajú kade,
lebo ich zloba je veľká.
Zástupy za zástupmi
v Údolí rozhodnutia,
pretože je blízo deň Pána
v Údolí rozhodnutia.

Slnko a mesiac sa zatmejú
a hviezdy stratia svoj lesk.
A Pán zo Siona zahrmí
a z Jeruzalema vydá svoj hlas.
Nebo a zem sa budú chvieť,
ale Pán je útočišťom svojho ľudu
a pevnosťou synov Izraela.
Vtedy poznáte, že ja som Pán, váš Boh,
a bývam na svojom svätom vrchu Sione.
Jeruzalem bude svätým miestom,
cudzinci už cezeň neprejdú.

V ten deň
bude z vrchov kvapkať mušt
a z pahorkov bude vytekať mlieko;
vo všetkých judejských potokoch
bude prúdiť voda
a z Pánovho domu vyrazí prameň
a zavlaží Údolie agátov.
Egypt bude pustinou
a Idumea púšťou vyschnutou,
pretože páchali násilie na synoch Júdu
a prelievali nevinnú krv v ich krajine.
Júda ostane naveky
a Jeruzalem z pokolenia na pokolenie.
Ja pomstím ich krv,
nenechám ju nepomstenú,
lebo Pán býva na Sione.“

RESPONZÓRIUM

Joel 4, 18; Zjv 22, 17c. 1
R. Z vrchov bude kvapkať mušt, vo všetkých judejských potokoch bude prúdiť voda a z Pánovho domu vyrazí prameň. * Kto je smädný, nech príde, a kto chce, nech si naberie zadarmo vody života.
V. Anjel mi ukázal rieku vody života, čistú ako krištáľ, vytekajúcu od Božieho a Baránkovho trónu. * Kto je smädný, nech príde, a kto chce, nech si naberie zadarmo vody života.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z pastorálnej konštitúcie Gaudium et spes Druhého vatikánskeho koncilu o Cirkvi v dnešnom svete

(Č. 48)

Svätosť manželstva a rodiny

Muž a žena, ktorí na základe manželskej zmluvy „už nie sú dvaja, ale jedno telo“, poskytujú si najdôvernejším spojením osôb a činnosti vzájomnú pomoc a službu, nachádzajú zmysel svojej jednoty a deň čo deň plnšie ju uskutočňujú. Toto dôverné spojenie, ktoré je vzájomným darom dvoch osôb, ale aj dobro detí vyžadujú úplnú vernosť manželov a zdôrazňujú ich nerozlučnú jednotu.
Pravá manželská láska sa priberá do Božej lásky, vedie a obohacuje ju Kristova vykupiteľská moc a spasiteľná činnosť Cirkvi, aby manželia účinne smerovali k Bohu a mali podporu a posilnenie vo vznešenej otcovskej a materskej úlohe. Preto kresťanských manželov na povinnosti a dôstojnosť ich stavu posilňuje, ba priam vysviaca osobitná sviatosť. Keď v jej sile plnia svoje manželské a rodinné poslanie, preniknutí Kristovým duchom, ktorý napĺňa celý ich život vierou, nádejou a láskou, čoraz viac napredujú vo svojej vlastnej dokonalosti, vo vzájomnom posväcovaní, a teda v spoločnej oslave Boha.
Ak budú rodičia predchádzať príkladom a rodinnou modlitbou, potom deti a všetci, čo žijú v rodinnom spoločenstve, ľahšie nájdu cestu k ľudskosti, spáse a svätosti. A manželia, vyznačení hodnosťou otcovského a materského poslania, budú svedomite plniť povinnosť výchovy, najmä náboženskej, ktorá patrí v prvom rade im.
Deti ako živé údy rodiny prispievajú svojím spôsobom k posväcovaniu rodičov. Vďačnosťou, úctou a dôverou budú rodičom opätovať ich dobrodenia a synovsky sa ich zaujmú v ťažkostiach a v samote staroby. Vdovstvo, statočne prijaté ako súčasť manželského povolania, budú mať všetci v úcte. Rodina sa bude veľkodušne deliť o svoje duchovné bohatstvo aj s inými rodinami. Keďže kresťanská rodina vychádza z manželstva, ktoré je obrazom a účasťou na zmluve lásky medzi Kristom a Cirkvou, bude všetkým zjavovať živú prítomnosť Spasiteľa vo svete a pravú povahu Cirkvi tak manželskou láskou, veľkorysou plodnosťou, jednotou a vernosťou, ako aj láskavou spoluprácou všetkých údov.

RESPONZÓRIUM

Prís 31, 30b. 25a. 31
R. Len žena, čo sa bojí Pána, zaslúži si chválu. * Jej odevom je statočnosť a krása.
V. Dajte jej z ovocia jej rúk a nech ju chvália v bránach mesta jej diela. * Jej odevom je statočnosť a krása.

MODLITBA
Milosrdný Bože, do srdca svätej Margity, škótskej kráľovnej, vložil si veľkú lásku k chudobným; daj, aby sme na jej orodovanie a podľa jej príkladu vo svete sprítomňovali tvoju dobrotu. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:07.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky