Liturgia hodín

## 7. december 2009

## Sv. Ambróza, biskupa a učiteľa Cirkvi, spomienka

Narodil sa okolo roku 340 v Trevíre. Pochádzal z rímskej rodiny. Študoval v Ríme a svoju životnú kariéru začal v Sirmiu (Sriemska Mitrovica v bývalej Juhoslávii). Keď bol roku 374 v Miláne, nečakane ho zvolili za milánskeho biskupa a 7. decembra ho vysvätili. Svoj úrad zastával veľmi svedomite. Vynikal najmä v láske ku všetkým, a tak bol pravým pastierom a učiteľom svojho ľudu. Rázne hájil práva Cirkvi. Písmom i činmi bránil učenie pravej viery proti ariánom. Zomrel na Bielu sobotu 4. apríla 397.

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

Najlepší Pastier, knieža dušpastierov,
nábožný ľud, hľa, svätí dnešný sviatok
a ochrancovi v radosti aj v plači
za pomoc vďačí.

Sťa úporného zápasníka v boji
nebeskou krizmou posvätil Duch Svätý
a posilnil ho: na srdci mu budú
osudy ľudu.

Príkladom učil, pravdou vychovával,
slepého vodil, liečil nemocného,
pre všetkých bol jak rodič starostlivý,
čo bdie a živí.

Kriste, ty svätcov korunuješ v nebi
záslužným vencom. Pomôž svojmu rodu
činom a túžbou kráčať po šľapaji
tých, čo sú v raji.

Najdrahší Otče, zapoj našu chválu,
začleň ju, Kriste, milostivý Kráľu,
v tom Duchu, čo je nám vždy zábezpekou,
do hymnu vekov! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Nakloň ku mne svoj sluch, Pane, a zachráň ma.

Žalm 31, 1-17. 20-25
Dôverná modlitba v súžení

Otče, do tvojich rúk porúčam svojho ducha. (Lk 23, 46)

I

Pane, v teba dúfam, nech nie som zahanbený naveky; *
vysloboď ma, veď si spravodlivý.
Nakloň ku mne svoj sluch, *
ponáhľaj sa a zachráň ma.
Buď mi skalou útočišťa, *
opevneným hradom mojej spásy.

Veď ty si moja sila a moje útočište, *
pre svoje meno budeš ma viesť a opatrovať.
Vyvedieš ma z osídla, čo mi nastrojili, *
lebo ty si moja sila.

Do tvojich rúk porúčam svojho ducha; *
ty si ma vykúpil, Pane, Bože verný.
Nenávidíš tých, čo si ctia márne modly; *
ale ja dúfam v Pána.

Plesám a teším sa, že si milosrdný, *
lebo si zhliadol na moju poníženosť.
Spoznal si tieseň mojej duše †
a nevydal si ma do rúk nepriateľa: *
moje nohy si postavil na šíre priestranstvo.

Ant. 1 Nakloň ku mne svoj sluch, Pane, a zachráň ma.

Ant. 2 Pane, rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom.

II

Zmiluj sa, Bože, nado mnou, lebo som v súžení; †
od zármutku mi chabne oko, *
duša i vnútro moje.
Život sa mi v strastiach míňa *
a roky v nárekoch.
Biedny som a slabnem *
a chradnú mi kosti.

Všetci moji nepriatelia mnou opovrhujú, †
susedom som na posmech a svojim známym som postrachom. *
Tí, čo ma vidia na ulici, utekajú predo mnou.
Vytrácam sa z ich pamäti ako mŕtvy, *
som sťa odhodená nádoba.
Veru čujem, ako ma mnohí hania: *
hrôza zo všetkých strán.
Spolčujú sa proti mne a radia sa o tom, *
ako ma zabiť.

Ja sa však spolieham na teba, Pane, †
a hovorím: „Ty si môj Boh, *
v tvojich rukách je môj osud.“
Vytrhni ma z rúk mojich nepriateľov *
a prenasledovateľov.
Rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom *
a zachráň ma vo svojom milosrdenstve.

Ant. 2 Pane, rozjasni svoju tvár nad svojím sluhom.

Ant. 3 Pane, buď zvelebený, že si mi preukázal milosrdenstvo.

III

Pane, tvoja dobrota je taká nesmierna, *
a vyhradil si ju bohabojným.
Preukazuješ ju tým, čo v teba dúfajú, *
pred zrakom ľudí.

Záclonou svojej tváre ich kryješ *
pred zúrivosťou ľudu.
V stánku ich chrániš *
pred svárlivými jazykmi.

Pane, buď zvelebený, *
že si mi preukázal milosrdenstvo v opevnenom meste.
Už som si v strachu hovoril: *
„Odvrhnutý som spred tvojich očí.“
No ty si vyslyšal moju hlasitú modlitbu, *
keď som volal k tebe.

Milujte Pána, všetci jeho svätí. †
Pán verných chráni, *
ale plnou mierou odpláca tým, čo si počínajú pyšne.
Vzmužte sa a majte srdce statočné, *
vy všetci, čo dúfate v Pána.

Ant. 3 Pane, buď zvelebený, že si mi preukázal milosrdenstvo.

V. Ukáž nám, Pane, svoje milosrdenstvo.
R. A daj nám svoju spásu.

PRVÉ ČÍTANIE

Z knihy proroka Izaiáša

24, 1-18
Pán sa zjaví v svoj deň
Hľa, Pán pustoší zem a trhá ju;
rozvracia jej tvárnosť
a rozháňa jej obyvateľov.
A kňaz pochodí takisto ako ľud,
pán takisto ako jeho sluha,
slúžka ako jej pani,
predavač ako kupujúci,
ten, čo požičiava, ako ten, čo si požičiava,
veriteľ takisto ako dlžník.
Zem bude celá spustošená
a úplne vydrancovaná,
lebo toto slovo povedal Pán.

Smúti, uvädá zem,
chradne, uvädá zemekruh,
hynie nebo so zemou.
Zem je nakazená svojimi obyvateľmi,
lebo prestúpili zákony,
nedodržali nariadenia,
porušili večnú zmluvu.
Preto kliatba požiera zem
a jej obyvatelia pykajú;
preto sa zmenšil počet tých, čo na nej bývajú,
ostalo na nej zopár ľudí.

Smúti mušt,
zvädol vinič,
všetci, čo mali veselé srdce, vzdychajú.
Ustalo veselé bubnovanie,
utíchol ruch plesajúcich,
prestala radosť z citary.
Už nepijú víno pri speve,
nápoj horkne tým, čo ho pijú.

Zničené je naničhodné mesto;
všetky domy sú zavreté, nik do nich nevojde.
Po uliciach plačú, pretože niet vína,
zanikla všetka veselosť,
odišla radosť zo zeme.
V meste zostala púšť,
brána je polámaná na kúsky.
Veru, tak ostanú uprostred zeme,
medzi národmi,
ako keď oráňajú olivu
a keď sa po oberačke hľadajú paberky.

Pozdvihnú svoj hlas,
vychvaľovať budú Pánovu velebnosť,
jasať budú až pri mori.
Preto oslavujte Pána v krajine svetla,
meno Pána, Boha Izraela, na morských ostrovoch.
Od končín zeme sme počuli chválospevy:
„Sláva spravodlivému.“

Ale ja som povedal: „Som celkom sám,
som celkom sám;
beda mi!“
Vierolomní páchajú vierolomnosť,
nehanebne páchajú vierolomnosti.
Hrôza, jama a osídlo sú pripravené na teba,
obyvateľ zeme.
Kto utečie pred hrozným hlasom,
padne do jamy,
a kto vyviazne z jamy,
chytí sa do osídla,
lebo sa otvorili nebeské hrádze
a otriasajú sa základy zeme.

RESPONZÓRIUM

Iz 24, 14. 15; Ž 96, 1
R. Pozdvihnú svoj hlas, vychvaľovať budú Pánovu velebnosť. * Preto oslavujte Pána v krajine svetla.
V. Spievajte Pánovi pieseň novú; spievaj Pánovi, celá zem! * Preto oslavujte Pána v krajine svetla.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z listov svätého biskupa Ambróza

(Epist 2, 1-2. 4-5. 7: PL 16 [edit. 1845], 847-881)

Milotou svojich slov si získaš ľud

Prijal si kňazskú úlohu a stojíš na palube Cirkvi a vedieš loď proti vlnobitiu. Drž pevne kormidlo viery, aby ťa silné búrky tohoto sveta nepomýlili. More je veľké a rozsiahle, ale neboj sa, veď „on sám položil jej základy na moriach a upevnil ju na vodách“.
Preto nie náhodou stojí Pánova Cirkev uprostred toľkých vĺn sveta nepohnutá ako budova postavená na apoštolskej skale a na neotrasiteľnom základe odoláva náporom zúriaceho mora. Vlny ju obmývajú, ale ňou nepohnú. A hoci na ňu narážajú živly tohto sveta a odrážajú sa s veľkým rachotom, ona má bezpečný prístav spásy, do ktorého prijíma vyčerpaných. A hoci brázdi vody mora, plaví sa aj po riekach a zdá sa, že hlavne po tých riekach, o ktorých hovorí Písmo: „Pozdvihujú rieky svoj hlas.“ Lebo sú rieky, ktoré prúdia znútra toho, kto dostal Kristov nápoj a prijal z Božieho Ducha. To sú rieky, ktoré pozdvihujú svoj hlas, keď pretekajú duchovnou milosťou.
Jestvuje aj rieka, ktorá steká na jeho svätých ako bystrina. A je aj mocnejší prúd rieky, ktorý obveseľuje pokojnú a tichú dušu. Každý, kto prijme z tohoto bohatého prúdu, ako Ján evanjelista, ako Peter a Pavol, pozdvihne svoj hlas. A ako apoštoli hlásali evanjelium a ich zvučný hlas sa rozšíril až po hranice sveta, tak začne aj on ohlasovať Pána Ježiša.
Prijmi teda od Krista milosť, aby sa ozýval aj tvoj hlas. Zbieraj Kristovu vodu, ktorá chváli Pána. Zbieraj z mnohých miest vodu, ktorú vylievajú mraky prorokov.
Kto zbiera vodu z vrchov a privádza ju k sebe alebo ju čerpá z prameňov, bude aj sám vydávať vodu ako mrak. Naplň teda hĺbky svojej duše, aby tvoja pôda zvlhla a bola zvlažená vlastnými prameňmi.
Napĺňa sa ten, kto veľa číta a premýšľa. A kto je naplnený, zavlažuje iných. Preto hovorí Písmo: „Keď sa oblaky naplnia, dážď vylievajú na zem.“
Nech sú teda tvoje reči plynné, nech sú čisté a jasné. Tak budú tvoje mravné napomenutia lahodne znieť v ušiach ľudí, milotou svojich slov si získaš ľud a on pôjde dobrovoľne ta, kam ho povedieš.
Tvoje príhovory nech sú rozumné. Lebo aj Šalamún hovorí: „Rozumné pery sú zbraňou múdreho.“ A inde: „Nech sa tvoje pery držia myšlienky.“ To znamená: nech je tvoja reč jasná, tvoje pojmy výrazné. Nech tvoj príhovor alebo výklad nepotrebuje nijaké iné potvrdenie. Tvoja reč nech sa bráni akoby sama svojou vlastnou zbraňou a nech z teba nevyjde ani jedno márne alebo nezmyselné slovo.

RESPONZÓRIUM

2 Tim 4, 2; Sir 48, 4. 8
R. Hlásaj slovo! Naliehaj vhod i nevhod, usvedčuj, karhaj a povzbudzuj * So všetkou trpezlivosťou a múdrosťou.
V. Kto sa môže chváliť, že sa ti podobá? Ty si pomazal kráľov a priviedol si ich k pokániu. * So všetkou trpezlivosťou a múdrosťou.

MODLITBA
Dobrotivý Bože, vo svätom biskupovi Ambrózovi dal si nám vynikajúceho učiteľa katolíckej viery a vzor apoštolskej odvahy; vrúcne ťa prosíme, aj v našich dňoch pošli svojej Cirkvi duchovných pastierov podľa tvojho srdca, aby ju spravovali múdro a neohrozene. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:07.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky