Liturgia hodín

## 6. apríl 2009

## PONDELOK VO VEĽKOM TÝŽDNI

RANNÉ CHVÁLY

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo.

HYMNUS

Hľa, žlč, ocot, sliny, kliny,
trsť a dýka ranivá
trápia telo, z boku tečie
voda a krv neživá,
predsa ten zdroj zem i nebo,
súš i more omýva.

Útulný kríž, najkrajší strom,
ty skvost medzi stromami,
všetkým sadom taký konár,
kvet a plod je neznámy.
Milé drevo s milou ťarchou
milo stojíš pred nami.

Vznešený kmeň, ohni vetvy,
zjemni postoj pristrohý,
hoci Tvorca dal ti tvrdosť,
keď ťa staval na nohy,
neotváraj rany Kráľa,
našej spásnej zálohy!

Len tebe sa ušlo slávy
nosiť Darcu života,
rozosvietiť vo tme maják
svetu, ktorý troskotá,
veď ťa krvou napojila
Baránkova milota.

Tebe, Otče, s Duchom Svätým,
nech je sláva naveky
skrze Krista, ktorý telom
nie je nám už ďaleký
a chce krížom zmeniť v radosť
ľudský bôľ a náreky. Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Ježiš povedal: Moja duša je smutná až na smrť; ostaňte tu a bdejte so mnou.

Žalm 42
Túžba za Pánom *

Kto je smädný, nech príde, a kto chce, nech si naberie vody života. (Zjv 22, 17)

Ako jeleň dychtí za vodou z prameňa, *
tak moja duša, Bože, túži za tebou.
† Po Bohu žízni moja duša, po Bohu živom; *
kedyže už prídem k nemu a uzriem Božiu tvár?

Slzy sú mojím chlebom vo dne i v noci, *
keď sa ma deň čo deň spytujú: „Kdeže je tvoj Boh?“
Duša sa mi rozplýva pri spomienke, *
ako som putoval ku vznešenému stánku a vstupoval do domu Božieho
s radostným plesaním a s piesňou ďakovnou *
uprostred zástupov sláviacich sviatky.

Prečo si smutná, duša moja? *
A prečo sa chveješ?
Dúfaj v Pána, lebo ho ešte budem velebiť, *
moju spásu a môjho Boha.

Moja duša je skormútená; †
preto si spomínam na teba *
pri Jordáne a Hermone a na vrchu Misar.
Hlbina hlbine sa ozýva na hukot vodopádov; *
všetky tvoje krútňavy a prívaly prešli ponad mňa.

Vo dne mi svoju milosť udeľuje Pán. †
V noci mu zasa ja spievam *
a modlím sa k Bohu môjho života.
Hovorím Bohu: „Ty si moja opora; †
prečo na mňa zabúdaš? *
A prečo mám chodiť smutný, keď ma sužuje nepriateľ?“
Sťa by mi kosti drvili, †
keď ma moji utláčatelia tupia, *
keď sa ma deň čo deň spytujú: „Kdeže je tvoj Boh?“

Prečo si smutná, duša moja? *
A prečo sa chveješ?
Dúfaj v Pána, lebo ho ešte budem velebiť, *
spásu mojej tváre a môjho Boha.

Ant. 1 Ježiš povedal: Moja duša je smutná až na smrť; ostaňte tu a bdejte so mnou.

Ant. 2 Teraz je súd nad týmto svetom, teraz bude knieža tohto sveta vyhodené von.

Chválospev
Prosba za sväté mesto Jeruzalem *
Sir 36, 1-7. 13-16
Večný život je v tom, aby poznali teba, jediného pravého Boha, a toho, ktorého si poslal, Ježiša Krista. (Jn 17, 3)

Zmiluj sa nad nami, Bože vesmíru, a pohliadni na nás, *
ukáž nám svetlo svojho milosrdenstva
a naplň bázňou voči sebe všetky národy, *
ktoré ťa nehľadajú,
aby poznali, že okrem teba niet Boha, *
a ohlasovali tvoje veľké skutky.

Zdvihni svoju ruku na cudzie národy, *
nech vidia tvoju moc.
Ako si pred ich očami na nás ukázal, že si svätý, *
tak pred našimi očami ukáž na nich, že si veľký.
Nech poznajú, ako sme my poznali, *
že niet Boha okrem teba, Pane.
Obnov znamenia a zopakuj zázraky, *
presláv svoju ruku a ukáž svoje pravé rameno.

Zhromaždi všetky Jakubove kmene *
a budú tvojím dedičstvom ako na počiatku.

Zmiluj sa nad svojím ľudom, ktorý nosí tvoje meno, *
nad Izraelom, s ktorým si zaobchádzal ako s prvorodeným.
Zmiluj sa nad svojím svätým mestom, *
nad Jeruzalemom, miestom tvojho spočinutia.
Naplň Sion svojou velebou *
a svojou slávou tvoj chrám.

Ant. 2 Teraz je súd nad týmto svetom, teraz bude knieža tohto sveta vyhodené von.

Ant. 3 Ježiš, pôvodca a zavŕšiteľ našej viery, vzal na seba kríž, pohrdol potupou a sedí po pravici Boha.

Žalm 19, 2-7
Oslava Boha Stvoriteľa *

Navštívi nás Vychádzajúci z výsosti..., aby upriamil naše kroky na cestu pokoja. (Porov. Lk 1, 78. 79)

Nebesia rozprávajú o sláve Boha *
a obloha hlása dielo jeho rúk.
Deň dňu o tom podáva správu *
a noc noci to dáva na známosť.

Nie sú to slová, nie je to reč, *
ktorá by sa nedala počuť.
Po celej zemi rozlieha sa ich hlas *
a ich slová až po končiny sveta.

Tam hore vybudoval stan pre slnko †
a ono z neho vychádza sťa ženích zo svojej komnaty *
a raduje sa ako bežec pred veľkými pretekmi.

Na jednom kraji neba sa vynára †
a uberá sa k druhému; *
pred jeho žiarou sa nič ukryť nemôže.

Ant. 3 Ježiš, pôvodca a zavŕšiteľ našej viery, vzal na seba kríž, pohrdol potupou a sedí po pravici Boha.

KRÁTKE ČÍTANIE

Jer 11, 19-20
Bol som ako krotký baránok, vedený na zabitie; nevedel som, že stroja proti mne úklady: Vytnime strom v jeho miazge, vykoreňme ho zo zeme živých, nech sa už ani nespomenie jeho meno! Ale ty, Pane zástupov, súdiš spravodlivo, ty skúmaš srdce i zmýšľanie, nech uvidím na nich tvoju pomstu, veď tebe som postúpil svoj spor, Pane, Bože môj.

KRÁTKE RESPONZÓRIUM
R. Pane, vykúpil si nás * Svojou krvou. Pane.
V. Z každého kmeňa, jazyka, ľudu a národa. * Svojou krvou. Sláva Otcu. Pane.

Ant. na Benediktus: Spravodlivý Otče, svet ťa nepozná, ale ja ťa poznám, lebo si ma ty poslal.

PROSBY
Drahí bratia (a sestry), vzývajme Krista, nášho Spasiteľa, ktorý nás vykúpil svojou smrťou a zmŕtvychvstaním; s dôverou volajme:
Pane, zmiluj sa nad nami.

Ty si vystúpil do Jeruzalema, aby si trpel, a tak vošiel do slávy;
— priveď svoju Cirkev, putujúcu na zemi, do večnej veľkonočnej radosti.
Ty si bol povýšený na kríž a dal si sa prebodnúť kopijou vojaka;
— zahoj naše rany po hriechu liečivou silou sviatostnej milosti.
Ty si svojou smrťou premenil drevo kríža na strom života;
— udeľ znovuzrodeným v krste jeho spasiteľné ovocie.
Keď si zomieral na kríži, odpustil si kajúcemu zločincovi;
— odpusť aj nám, hriešnikom, všetky previnenia.

Otče náš.

MODLITBA
Všemohúci Bože, pretože sme slabí a často klesáme, prosíme ťa, nech nás posilňuje umučenie tvojho milovaného Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 20:00.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky