Liturgia hodín

## 15. február 2009

## 6. NEDEĽA V CEZROČNOM OBDOBÍ
2. týždeň žaltára

POSVÄTNÉ ČÍTANIE

V. Bože, príď mi na pomoc.
R. Pane, ponáhľaj sa mi pomáhať.

Sláva Otcu. Ako bolo. Aleluja.

HYMNUS

I. Ak je posvätné čítanie v noci alebo včasráno:

Hodina je tu polnočná,
prorocký hlas nás nabáda:
vzdávajme Bohu pochvalu,
Otcovi vždy aj Synovi,

pravda, aj Duchu Svätému,
veď dokonalú Trojicu,
a jednu bytia podstatu
treba nám stále velebiť.

Tento čas taký postrach má,
že anjel posol-pomstiteľ
smrť Egypťanom spôsobil,
zahubil prvorodených.

Pre dobrých je to spásy čas,
neodvážil sa potrestať
ich anjel, lebo na dverách
znamenie krvi zbadal včas.

Veľmi sa Egypt rozžialil,
smútok mal z toľkých pohrebov,
no Izrael sa radoval,
chránený krvou baránka.

My sme ten pravý Izrael,
v tebe sa, Pane, tešíme,
diabla i zla sa chránime,
chránení krvou Baránka.

Predobrý Kráľ, nech hodni sme
uvidieť slávu nebeskú,
kde túžime ťa velebiť
a chvály vzdávať naveky. Amen.

II. Ak je posvätné čítanie cez deň:

Vitaj, deň, čo žiare slávy zdobia,
šťastný deň, keď Pán vstal zo záhrobia!
Nech ťa naše chvály krajším robia,
ty deň prvý!

Svetlo zhora beľmo z očí stiera,
hrobom zhŕda Pán, hoc smrť sa vzpiera,
nový mier zem s nebom uzaviera
v spásnej Krvi.

Súdil Otec pravdy. Po ortieli
pod zákonom hriechu ľudia mreli.
Keď sa voslep uberal svet celý
do záhuby,

Božia múdrosť a moc prezázračná
nastolila lásku, zmizli mračná
hnevu. Krehká duša, buď mu vďačná,
on ťa ľúbi.

Ten sám z mŕtvych vstal, čo mŕtvych budí,
milostivý obroditeľ ľudí
ovečku si nežne túli k hrudi
spopod hložia.

Pokoj v nebi, pokoj v ľudskej duši!
Súlad lásky nech nič nenaruší!
Víťazovi nad zlom právom sluší
sláva Božia.

K ľubozvuku, ktorý nebom krúži,
matka Cirkev svoje spevy druží
a s ňou spieva ľud, čo verne slúži
Božej vôli.

Po víťazstve nad smrťou v jej ríši
našu radosť bieda neutíši
a náš spev nech z mrku k jasnej ríši
zahlaholí! Amen.

PSALMÓDIA

Ant. 1 Pane, Bože môj, odel si sa do slávy a veleby, do svetla si sa zahalil ako do rúcha.

Žalm 104
Chvála Boha, stvoriteľa

Kto je v Kristovi, je novým stvorením Staré sa pominulo a nastalo nové. (2 Kor 5, 17)

I

Dobroreč, duša moja, Pánovi; *
Pane, Bože môj, ty si nesmierne veľký.
Odel si sa do slávy a veleby, *
do svetla si sa zahalil ako do rúcha.

Nebesia rozpínaš ako stan, *
nad vodami si buduješ komnaty.
Po oblakoch vystupuješ ako po schodoch, *
na krídlach vánku sa prechádzaš.
Vetry sú tvojimi poslami, *
ohnivé plamene tvojimi služobníkmi.

Zem si postavil na jej základoch, *
nevychýli sa nikdy-nikdy.
Oceán ju prikryl sťa odev, *
nad vrchmi vody zastali.

Pred tvojou hrozbou odtiekli, *
zhrozili sa pred tvojím hlasom hromovým.
Vybehli na vrchy, stiekli do údolia, *
na miesto, ktoré si im vyhradil.
Položil si hranicu a neprekročia ju, *
ani viac nepokryjú zem.

Prameňom dávaš stekať do potokov, *
čo tečú pomedzi vrchy
a napájajú všetku poľnú zver *
aj divým oslom hasia smäd.
Popri nich hniezdi nebeské vtáctvo, *
spomedzi konárov zaznieva ich pieseň.

Ant. 1 Pane, Bože môj, odel si sa do slávy a veleby, do svetla si sa zahalil ako do rúcha.

Ant. 2 Pán vyviedol zo zeme chlieb a víno, čo obveseľuje srdce človeka.

II

Zo svojich komnát zvlažuješ vrchy, *
plodmi svojich diel sýtiš zem.
Tráve dávaš rásť pre ťažný dobytok *
a byli, aby slúžila človeku.
Zo zeme vyvádzaš chlieb *
i víno, čo obveseľuje srdce človeka;
olejom rozjasňuješ jeho tvár *
a chlieb dáva silu srdcu človeka.

Sýtia sa stromy Pánove *
aj cédre Libanonu, čo on zasadil.
Na nich si vrabce hniezda stavajú *
a na ich vrcholcoch bývajú bociany.
Vysoké štíty patria kamzíkom, *
v skalách sa skrývajú svište.

Na určovanie času si mesiac utvoril; *
slnko vie, kedy má zapadať.
Prestieraš tmu a nastáva noc *
a povylieza všetka lesná zver.
Levíčatá ručia za korisťou *
a pokrm žiadajú od Boha.
Len čo vyjde slnko, utiahnu sa *
a ukladajú sa v svojich dúpätách.
Vtedy sa človek ponáhľa za svojím dielom, *
za svojou prácou až do večera.

Ant. 2 Pán vyviedol zo zeme chlieb a víno, čo obveseľuje srdce človeka.

Ant. 3 Boh videl všetko, čo urobil; a bolo to veľmi dobré.

III

Aké mnohoraké sú tvoje diela, Pane! †
Všetko si múdro urobil. *
Zem je plná tvojho stvorenstva.
Tu more veľké, dlhé a široké, †
v ňom sa hemžia plazy bez počtu, *
živočíchy drobné i obrovské.
Po ňom sa plavia lode *
i Leviatan, ktorého si stvoril, aby sa v ňom ihral.

Všetko to čaká na teba, *
že im dáš pokrm v pravý čas.
Ty im ho dávaš a ony ho zbierajú; *
otváraš svoju ruku, sýtia sa dobrotami.
Len čo odvrátiš svoju tvár, už sa trasú; †
odnímaš im dych a hneď hynú *
a vracajú sa do prachu.
Keď zošleš svojho ducha, sú stvorené *
a obnovuješ tvárnosť zeme.

Pánova chvála nech trvá naveky; *
zo svojich diel nech sa teší Pán.
Pozrie sa na zem a rozochvieva ju, *
dotkne sa vrchov a ony chrlia dym.
Po celý život chcem spievať Pánovi *
a svojmu Bohu hrať, kým len budem žiť.
Kiež sa mu moja pieseň zapáči; *
a ja sa budem tešiť v Pánovi.

Nech zo zeme zmiznú hriešnici †
a zločincov nech už niet. *
Dobroreč, duša moja, Pánovi.

Ant. 3 Boh videl všetko, čo urobil; a bolo to veľmi dobré.

V. Blahoslavené sú vaše oči, že vidia.
R. Aj vaše uši, že počujú.

PRVÉ ČÍTANIE

Začiatok knihy Prísloví

1, 1-7. 20-33
Povzbudenie k vyvoleniu múdrosti

Príslovia izraelského kráľa,
Dávidovho syna Šalamúna,
na poznanie múdrosti a poriadku,
na porozumenie slov múdrosti,
na dosiahnutie vedomosti a vzdelania,
spravodlivosti, práva a priamosti,
aby nedospelí boli obdarení opatrnosťou
a mladíci poznaním a rozvahou.
Múdry nech počúva a rozmnoží si múdrosť
a rozumný nadobudne schopnosti:
pochopí príslovie a podobenstvo,
slová mudrcov aj ich hádanky.

Bázeň pred Pánom je počiatok poznania.
Hlupáci pohŕdajú múdrosťou a vzdelaním.

Múdrosť volá na ulici,
na námestiach vydáva svoj hlas,
vyvoláva na začiatku preplnených ciest
a pri vchodoch do mestských brán
svoje slová prednáša:
„Dokedy budete vy, nedospelí,
milovať detinskosť
a vysmievači budú mať záľubu vo vysmievaní
a nevedomci nenávidieť poznanie?
Obráťte pozornosť na moje výčitky.
I vylejem na vás svojho ducha
a ukážem vám svoje slová.
Lebo som volala, a odmietli ste,
vystrela som svoju ruku, a nik si to nevšimol.
Pohrdli ste každou mojou radou
a na moje dohovárania ste nič nedali.
Aj ja sa budem smiať pri vašom nešťastí
a robiť úškľabky, keď na vás príde hrôza,
keď vás hrôza ako búrka prikvačí
a záhuba sa priženie ako víchrica,
keď na vás príde súženie a úzkosť.“
Vtedy ma budú volať, ale neodpoviem,
budú ma nástojčivo hľadať, a nenájdu ma,
pretože mali v nenávisti výchovu
a nevyvolili si bázeň pred Pánom,
ani nedali na moju radu
a pohrdli všetkými mojimi výčitkami.
Budú teda jesť ovocie svojej cesty
a nasýtia sa svojimi zámermi.
Zabije ich odmietnutie nedospelých,
zahubí ich istota hlupákov.
Kto však bude mňa počúvať,
bude odpočívať bez hrôzy
a bude pokojný, bez strachu zo zlého.

RESPONZÓRIUM

Rim 12, 16; 1 Kor 3, 18-19; 1, 23. 24
R. Nebuďte múdri sami pre seba; ak si niekto z vás myslí, že je v tomto veku múdry, nech sa stane bláznom, aby bol múdry. * Lebo múdrosť tohoto sveta je pred Bohom bláznovstvom.
V. My však ohlasujeme ukrižovaného Krista, Božiu moc a Božiu múdrosť. * Lebo múdrosť tohoto sveta je pred Bohom bláznovstvom.

DRUHÉ ČÍTANIE

Z Komentára svätého diakona Efréma k Diatessaronu

(1, 18-19: SCh 121, 52-53)

Božie slovo je nevyčerpateľný prameň života

Kto by mohol, Pane, mysľou preniknúť čo i len jediný z tvojich výrokov? Viac je toho, čo nám uniká, ako toho, čo zachytávame, ako keď smädní pijú z prameňa. Lebo Pánovo slovo poskytuje veľa aspektov, podľa mnohorakej chápavosti tých, čo sa z neho učia. Pán vystrojil svoje slovo mnohými farbami, aby sa každý, kto sa z neho učí, mohol zadívať na to, čo jeho zaujme. Do svojho slova ukryl rozličné poklady, aby sa každý z nás obohatil v tom, v čom sa cvičí.
Božie slovo je stromom života, ktorý ti zo všetkých svojich strán ponúka požehnané ovocie, ako tá skala, čo sa otvorila na púšti, aby zo všetkých svojich strán poskytovala duchovný nápoj. „Jedli,“ hovorí Apoštol, „duchovný pokrm a pili duchovný nápoj.“
Keď sa teda niekomu dostane istá časť jeho pokladu, nech si nemyslí, že v tomto slove je iba to, čo našiel on, ale nech uzná, že on vedel nájsť iba toto z veľkého množstva toho, čo v ňom je. Ani nech nehovorí, že toto slovo je suché a neúčinné len preto, že sa mu dostala iba táto časť, a nech ním nepohŕda, ale nech vzdáva vďaky za jeho bohatstvo, ktoré nemôže obsiahnuť. Raduj sa, že si premožený, a nesmúť, že ťa prevýšilo. Smädný má radosť, keď pije, a nesmúti, že nemôže prameň vyčerpať. Prameň má premôcť tvoj smäd, a nie smäd prameň, lebo ak sa tvoj smäd uhasí bez toho, že by sa prameň vyčerpal, budeš sa z neho môcť zasa napiť, keď budeš smädný. No keby po uhasení tvojho smädu vyschol aj prameň, tvoje víťazstvo by sa premenilo na tvoje nešťastie.
Vzdávaj vďaky za to, čo si získal, a nesmúť za tým, čo ostalo v nadbytku. Čo si získal a k čomu si prišiel, je tvoj podiel, a čo zostalo, je tvojím dedičstvom. Čo nemôžeš pre svoju slabosť získať za jednu hodinu, môžeš získať, ak vytrváš, v ďalších hodinách. Ani sa zlovoľne nepokúšaj prijať jediným dúškom to, čo na jeden dúšok prijať nemožno, ale ani sa z lenivosti nevzdávaj toho, čo môžeš prijať postupne.

RESPONZÓRIUM

1 Pt 1, 25: porov. Bar 4, 1
R. Pánovo slovo trvá naveky. * A to je to slovo, ktoré sa vám zvestovalo.
V. To je kniha Božích prikázaní a zákon, ktorý trvá naveky. Všetci, ktorí sa ho držia, budú žiť. * A to je to slovo, ktoré sa vám zvestovalo.

HYMNUS TE DEUM

Teba, Bože, chválime, *
teba, Pane, velebíme,
Teba, večný Otče, *
uctieva celá zem.
Tebe všetci anjeli, *
tebe nebesia i všetky mocnosti,
tebe cherubíni a serafíni *
bez prestania prespevujú:
Svätý, * svätý, * svätý *
Pán, Boh zástupov.
Plné sú nebo i zem *
tvojej veleby a slávy.

Teba oslavuje *
slávny zbor apoštolov;
teba velebí *
veľký počet prorokov;
teba chváli *
vznešený zástup mučeníkov;
teba oslavuje *
svätá Cirkev po celej zemi,
teba, Otče, *
nesmierne velebného,
i tvojho milovaného, *
pravého a jediného Syna,
aj Ducha Svätého, *
Tešiteľa nášho.

Kriste, *
ty si kráľ slávy.
Ty si Otcov Syn *
od večnosti.
Ty si neváhal vstúpiť do života Panny, *
stal si sa človekom, aby si vykúpil človeka.
Ty si zvíťazil nad smrťou *
a otvoril si veriacim nebeské kráľovstvo.
Ty sedíš po pravici Boha *
v sláve svojho Otca.
Veríme, *
že ako sudca ešte raz prídeš.

Preto ťa prosíme, pomáhaj svojim služobníkom, *
ktorých si vykúpil predrahou krvou.
Pripočítaj nás ku svojim svätým *
vo večnej sláve.

Táto posledná časť sa môže vynechať.

Zachráň, Pane, svoj ľud *
a žehnaj svojich dedičov.
A spravuj ich *
a vyvýš ich až naveky.
Po všetky dni *
dobrorečíme tebe.
A chválime tvoje meno naveky, *
až na veky večné.
Vo svojej láskavosti, Pane, *
chráň nás v tento deň pred hriechom.
Zmiluj sa, Pane, nad nami, *
zmiluj sa nad nami.
Tvoje milosrdenstvo, Pane, nech je nad nami, *
ako dúfame v teba.
V teba, Pane, som dúfal, *
nebudem zahanbený naveky.

MODLITBA
Dobrotivý Bože, ty nás uisťuješ, že prebývaš v tých, čo sú spravodliví a majú čisté srdce; pomáhaj nám svojou milosťou tak žiť, aby sme boli tvojím dôstojným príbytkom. Skrze nášho Pána Ježiša Krista, tvojho Syna, ktorý je Boh a s tebou žije a kraľuje v jednote s Duchom Svätým po všetky veky vekov.

Generované: 18. december 2008, 19:58.
www.breviar.sk © 1999-2008 Juraj Vidéky